Konečně ses ukázal,
Dio!
Bravo, Polnareffe. Cestou z Dálného východu
se ti podařilo pomstít sestru.
Abych to oslavil, s radostí tě zabiju.
Dám ti jednu šanci.
Sestup o dva schody a žij.
Nechám tě, abys mi zase sloužil.
Pokud si vybereš smrt, pokračuj ke mně.
Při našem první setkání mě jako kletba přemohl strach.
Podlehl jsem tvému zlu.
Byl to počátek zbytečné existence.
Existence horší než smrt.
Můj život naplňovala touha plnit tvá přání.
Ten strach je ale pryč. Teď mě naplňuje planoucí touha bojovat.
Pana Joestara znám 45 dní. Procestovali jsme svět, přátelé umírali…
Už nikdy se tě nebudu bát.
Víš to jistě?
Pak pokračuj po schodech.
Velmi zajímavé, Polnareffe.
Sešel jsi dolů.
Takže mi nakonec chceš sloužit.
Co?
Šel jsem nahoru. To vím jistě…
Copak? Děje se něco, Polnareffe?
Že by ses bál?
Máš pocit, že jsi šel nahoru,
ale možná jsi sešel, protože tvé vědomí přemohl strach…
To ne! Vím, že jsem šel nahoru!
Co udělal? Byl to jeho Postoj?
Mohl by…
Diův postoj…
Svět!
Co je…
Polnareffe, přemýšlel jsi někdy, po čem nejvíc touží lidská duše?
Je přirozené toužit přemoct úzkost a strach,
žít bez bázně.
Lidé chtějí slávu, ovládají ostatní, shromažďují bohatství.
Vše kvůli pocitu bezpečí.
Sňatek a přátelství slouží k uklidnění mysli.
Lidé tvrdí, že chtějí pomáhat, protože mají ostatní rádi.
Jen tím ale uklidňují svoji mysl.
Hlavní touha lidské duše je získat pocit bezpečí a klidu.
Tak proč váháš, jestli mi sloužit?
Splníš-li má přání, dostaneš, co budeš chtít.
Nebojíš se mě vyzvat?
Víš, že zcela jistě zemřeš.
To snad ne! Že bych mu nevědomě podlehl?
Jsi talentovaný uživatel Postoje.
Byla by škoda tě zabít.
Zraď Joestara a staň se mým věčným pomocníkem.
Slibuju ti nekonečný klid.
Musím odolat.
Avdole, Iggy, potřebuji vaši odvahu!
Dost keců, Dio!
Jednou už jsem zemřel!
Jestli umřu, když budu zjišťovat, co umí tvůj Postoj, tak budiž!
Nemám jinou možnost.
Připrav se na smrt, Polnareffe!
To je Svět? Předveď se!
Taková marnost!
Pane Joestare!
Žádný strach, Polnareffe.
Dio!
To byl Dio?
- Ať neuteče! - Musím vám něco říct.
Viděl jsem ho použít Postoj. Ale jen na chvíli.
Spíš jsem ho cítil, než viděl…
Neumím to popsat.
Stalo se tohle…
Šel jsem po schodech k němu nahoru, ale náhle jsem byl tam, kde jsem začal.
Vím, že to nedává smysl.
Sám to nechápu. Nevím, jak to udělal.
Mám pocit, že asi blázním.
Nebyla to hypnóza ani něco superrychlého.
Byl to pocit něčeho naprosto děsivého.
Kde je Avdol a Iggy?
Oni… Oni to nezvládli.
Zemřeli, aby mě zachránili.
Chápu.
Pane Joestare, slunce zapadá.
Musíme si pospíšit.
Máš pravdu.
Hej, nulo. Co je nahoře?
Věže.
Taky je tam místnost.
Tam přebývá pan Dio během dne.
Vede tam i jiné schodiště?
Ne, jen tyhle schody.
Fajn, veď nás.
Tak tady je.
Nikdy jsme se nesetkali, ale vím o něm celý život.
Ano, vím o něm celou dobu.
Už od chvíle, kdy jsem se narodil.
Stejně tak i Jotaro.
Doufali jsme, že na tohle nedojde. Ale bylo jasné, že ho musíme zničit.
Jako Joestarové jsme věděli, že se mu budeme muset postavit.
Ničeho nelituji.
Ani cesty sem, ani toho, co se bude dít dál.
Jsem s tím smířený.
Mám pocit, že mě objímá světlo, dobrota.
Dio je absencí světla. Tma. Joseph a Jotaro jsou světlo.
Jsem potlučený, ale nemám strach.
Mám na své straně dobro a světlo!
Zaútočíme, až vyleze z rakve.
Připravte se.
Kdo ví, co tam je.
Nulo, otevři rakev.
Pane Dio, přísahám, že jsem vás nezradil.
Zavedl jsem je sem, protože vím, že je zničíte.
Jsem si tím jistý!
Je to jasné jako to, že člověk nemá chcát proti větru.
Pochopte mě, prosím!
Sklapni a otevři tu rakev!
Prosím, prosím, zabijte ty parchanty.
Pane Dio!
Připravte se!
Co?
Já?
Proč jsem v rakvi?
- Vždyť jsem ji otvíral! - Co? Jak?
Nespustil jsem z něj oči!
Viděl někdo, jak se ta nula dostala dovnitř?
Šoupl ho tam někdo?
Ne, sledoval jsem ho a pak byl najednou uvnitř!
Polnareff má pravdu!
Nejde o přelud ani rychlost!
Do prdele.
A sakra!
Rychle pryč!
Sakra!
Co děláš, Polnareffe?
Kruci!
Co to bylo?
Neviděl jsem to, ale cítil jsem, že je to mocnější než ostatní Postoje.
Jako když za sebou člověk cítí bagr jen podle zvuku motoru.
Taky jsem to cítil. Chtělo nás to zabít!
Jako by mi někdo vrazil rampouch do prdele!
Kdybychom neutekli, bylo by po nás!
Tohle je zlé… Vážně zlé.
Slunce je skoro pod obzorem!
Temnota patří Diovi. Teď má výhodu.
Neříkejte, že se chcete do rána stáhnout.
Poslouchejte, pane Joestare!
Neuteču se staženým ocasem!
Souhlasím s tebou, Polnareffe.
Poslouchejte, souhlasím s vámi oběma, ale jsme v nevýhodě.
Sice jsme se setkali s jeho Postojem Světem,
ale netušíme, co dokáže.
Je to jako lézt na horu, ale neznat cestu a nevědět, kde je vrchol.
Boj by pro nás skončil katastrofou.
Je to nevyhnutelné jako krknutí si po pití coly!
Víme, že po nás Dio půjde! Pokusí se nás dorazit ještě před úsvitem.
Mezitím se můžeme pokusit zjistit, jaká je skutečná moc jeho Postoje.
- Musíme počkat na příležitost. - Ne, nemůžu utéct!
Avdol a Iggy zemřeli kvůli mně!
Nebudu bojovat čestně. Udělám cokoli, abych Dia zničil.
- Rozhodně ale neuteču! - Počkej, Polnareffe!
Nech ho, dědku. Víš, jaký je.
Jotaro, co myslíš, že máme dělat?
Polnareff chce bojovat hned.
My ustoupíme, ale budeme bojovat.
Což znamená,
že zaútočíme z obou stran.
Hej, vy.
Chceme vaše auto. Prodejte nám ho.
Cože? Já si touhle kráskou vydělávám.
Co asi…
Rozjedu to, Kakyoine!
Konečně jsi vylezl, Dio!
Že bych do rána prchal? Ani náhodou!
Vyřeším to po svém!
Nevím, jak funguje Diův Postoj, ale nevadí.
Najdu způsob, jak ho porazit!
Zabiju ho!
- Ne tak rychle, Polnareffe! - Co?
Řekl jsem jim, ať tě nechají, protože nemělo smysl tě přemlouvat.
Jenže dědek a Kakyoin trvali na tom, abych tě hlídal, tak jsem tady.
Jotaro!
To je peklo.
SVĚT DIO
Automobil…
Zhmotnění síly a rychlosti.
Za mého mládí jsme měli jen koňské povozy.
Tak dost! Co si myslíš, že děláš?
To auto patří senátoru Phillipsovi!
Chceš přes hubu?
Ale, ale… Dnešní mládež je vážně nevybouřená.
Au!
Sklapni a přelez dopředu. Budeš řídit.
Kdo sakra seš?
Myslíš, že ti to projde?
Já to takhle nenechám!
Tohle nikomu neprojde.
Na střední i vysoké jsem byl premiant! Byl jsem kapitán wrestlingového týmu!
Po absolvování mě lidi respektovali. Tak jsem se stal politikem!
Patří mi vila a tisíc akrů půdy na Havaji! Mám o 25 let mladší krásnou ženu!
Na daních platím víc než ostatní ve městě!
Zničil jsem všechny své nepřátele!
Jednoho dne budu prezidentem. Já jsem senátor Phillips, sakra!
Tak poslouchej, smrade! Za tohle shniješ v kriminále!
Slyšíš? Zbytek života strávíš…
Řeknu to ještě jednou.
Jeď.
Co je zač? Chce mě zabít!
Když nezmizím, zabije mě!
Pomozte mi někdo…
Co?
Vyskočil jsem z auta, tak proč…
Proč jsem zase v autě? Proč jsem uvnitř?
Dožeň to auto.
Zklameš mě a zemřeš.
Ano, pane.
Proč jsem pořád uvnitř? Proč?
No jasně! Protože jsem senátor!
Senátor dokáže cokoli!
Stále cítím Diovu touhu pekelnou po krvi.
Jde po nás.
Vím, že nás sleduje!
Zná Dio naši polohu?
Ne. Ukradl tělo mého dědy, Jonathana Joestara.
Nějak cítím jeho tělo, ale dokážu jen říct, že je blízko.
Nedokážu přesně určit, kde je.
Stejně jako jsem cítil, že je v Káhiře, ale nemohl jsem odhalit jeho doupě.
On ví, že jsme s Jotarem blízko.
Ale nerozezná nás od sebe.
Nejspíš si neuvědomil, že jsme se rozdělili.
To je divné.
Ve filmech po tomhle auta vždy nastartují.
Je tu zácpa.
Večerní provoz je vždy takový.
- Jeď dál. - Ale tady už není kam jet.
Na chodníku je místa dost. Jeď.
Na chodníku? Tam je plno lidí jdoucích z práce.
To je mi fuk. Jeď.
Ano, pane!
- Šlápni na to! - Ano, pane!
Už to běží, Polnareffe.
Jasně…
Vidíte, co pro vás dělám?
Ušetříte mě…
Ušetříte senátorův život, že ano?
Ne.
Jasně! Ono se mi to zdá! Jsem senátor. Nemůžu umřít.
Je to sen! Sen! Hurá!
Tady jsou. Přidej. Jeď blíž.
Když nebudu dost blízko, nemůžu použít Svět.
Blíží se. To auto! Dio je v něm!
Kakyoine!
Kakyoinův…
Tady máš, Dio! Smaragdová vlna!
Neuvěřitelné!
Odrazil můj útok jedním prstem.
A ještě při tom v klidu seděl!
Tak co tohle?
Koncentroval jsem Vlnu, ale stejně ji odrazil. Sakra!
Kdy vytasil Postoj?
Proč jsem si ho nevšiml?
Je moc daleko.
Dostal se z dosahu Světa.
Co se děje?
Co bych měl z toho, kdybych ti to řekl?
Soustřeď se na řízení.
Opatrně, Kakyoine! Jsi moc blízko!
Omlouvám se. Nechtěl jsem…
Vzpomínám si, jak se před pár měsíci zeptal:
„Ty budeš zvracet strachy?“
Klid, Kakyoine, klid…
Parchant! Tohle už nikdy! Teď neprohraju!
Kakyoine, jsi v pořádku?
Zahlédl jsi Svět?
Ano. Zaútočil jsem na něj z deseti metrů.
Kdybych byl blíž, je po mně.
Jeho Postoj má děsivější sílu, než jsme si kdy mysleli.
Jistě víme jen dvě věci.
Zaprvé. Má kratší dosah než Zelený velekněz
nebo Purpurový poustevník.
Je silný na blízko. Jako Platinová hvězda. Má dosah asi 10 metrů.
Zadruhé. Zaútočil pěstí, takže nepoužívá zbraně na dálku.
Když se připlížíme na deset metrů,
možná máme šanci.
Musíme opatrně odhalit jeho tajemství. U Dia nikdy není opatrnosti nazbyt.
Něco se děje. Jeho auto se zastavilo.
Pozor, něco se sem řítí!
Pane Joestare!
Co to děláš, Kakyoine?
Už to mám.
Vím, jak odhalit tajemství jeho Postoje.
PŘÍŠTĚ UVIDÍTE…
Zajímalo by mě, proč mám husí kůži, když pomyslím na Iggyho a Avdola.
Možná to byli první přátelé, kteří měli společný cíl.
Tuhle cestu k Diově porážce.
Překlad titulků: Tomáš Slavík