Co to děláš, Kakyoine?
Už to mám.
Vím, jak odhalit tajemství jeho Postoje.
Co?
Noriakimu Kakyoinovi Zelený velekněz něco připomíná.
Jde o něj.
Nesnaží se sbližovat s ostatními dětmi.
Ne, že by byl neoblíbený. Jen působí až příliš rezervovaným dojmem.
Jako učitele mě to znepokojuje.
Stydím se za to, ale obávám se, že tomu také nerozumím.
Hlavou se mi honila myšlenka:
Žijeme ve městech, potkáváme různé lidi.
Jak často se ale s někým skutečně sblížíme?
Všichni spolužáci mají adresáře plné jmen kamarádů.
Každý tam má tak padesát, možná i sto jmen.
Máma má tátu a táta má mámu. Já jsem ale jiný.
Rockové hvězdy a televizní osobnosti mají desetitisíce přátel.
Já jsem ale jiný.
Já přátele mít nebudu.
Nikdo mě nikdy nepochopí. Nikdo nevidí Zeleného velekněze.
Jak se mám sblížit s někým, kdo nevidí mé skutečné já?
Tohle jsem si říkal.
Než jsem potkal pana Joestara, Jotara, Polnareffa a Avdola.
Zajímalo by mě, proč mám husí kůži, když pomyslím na Iggyho a Avdola.
Možná to byli první přátelé, kteří měli společný cíl.
Tuhle cestu k Diově porážce.
Byla to krátká cesta, ale stali se z nás skuteční přátelé.
Noriaki Kakyoin si to uvědomil díky Zelenému veleknězi!
Zelený velekněz bude jako dřív. Neviditelný pro ostatní!
Nevšimne si ho ani Dio. Odhalíme jeho tajemství
a nakonec ho dorazíme!
Jotaro, hele!
Ta auta jsou v háji!
Tam, nahoře.
Dědek s Diem jsou na střeše.
Vidím před sebou jen Kakyoina a Josepha.
Zajímavé.
Rozdělili se k útoku ze dvou stran.
Jotaro a Polnareff určitě půjdou zezadu.
Jak zbytečné.
To je…
Kakyoinův Velekněz!
Proměnil se v síť?
- To je… - Přesně!
Síť při doteku střílí. Obklíčil jsem tě na 20 metrů všemi směry!
Vycítím pohyby tvoje i tvého Postoje!
Tu máš, Dio! Dvacetimetrová Smaragdová vlna!
Hlupáku. Uvidíš sám.
Skutečná moc Světu
je moc vládnout světu!
Ukaž mi svůj Postoj, Dio!
Svět!
Co? Kakyoine!
Něco ho vymrštilo do vzduchu!
Ale jak?
Kakyoine!
Co… Co se to stalo?
Zasáhl mě?
Marná snaha. Asi je to smrtelné.
Nemůžu mluvit, nemůžu hnout ani prstem.
Je 5:15.
V Japonsku je půlnoc.
Co asi dělá máma a táta?
Asi už spí.
Mrzí mě, že jsem vás tak trápil.
Poslední myšlenky Noriakiho Kakyoina nepatřily jeho rodičům v Japonsku.
Jeho myšlenky na rodiče ustoupily úvaze,
která ho trápila víc než cokoli jiného.
Cítím jakýkoli pohyb ve Veleknězově síti,
ale Dio ji celou rozerval v jednu chvíli.
Ne vlákno za vláknem,
ale všechna současně.
Vše během jediného zlomku sekundy.
Jak dokázal v jednu chvíli zničit dvacetimetrový okruh?
Jak?
Vše současně…
Vše v jednu chvíli…
Jak?
Kakyoine!
Dost! Purpurový…
Josephe, jsi na řadě.
Aby se Jonathanovo tělo stalo skutečně mým,
musím vypít krev nějakého Joestara. Teď je vhodná doba, nemyslíš?
Dio!
Proč všechny najednou? Nezabralo mu to žádný čas…
Čas…
Čas!
Mám to.
Je to možné? Jiné vysvětlení není.
Musím to nějak říct ostatním!
Znepokojivou skutečnost stojící za jeho mocí.
Musím to říct panu Joestarovi.
Jinak všichni…
zemřou.
Tohle ti neprojde!
Získám to tělo zpět kvůli babičce Erině.
Kvůli Erině? Té vidlačce?
Nesmysl.
To spíš vypiju tvoji krev a ty pak zemřeš.
Josephe Joestare!
Zemři!
Má poslední Smaragdová vlna…
Poslední zbytečný útok? To je ale „hrdina“…
Nejspíš poslední marný pokus změnit chod světa.
Ne!
Kakyoin by se nesnažil o zbytečný útok.
Proč zasáhl hodiny?
Co to znamená?
Chtěl mi něco říct?
Je to zpráva.
Už nemůžu…
Pane Joestare…
Musíte to pochopit.
Musíte to říct ostatním.
Kakyoine!
Noriaki Kakyoin v tu chvíli zemřel.
NORIAKI KAKYOIN MRTEV
Purpurový poustevník!
Připrav se, Dio! Sluneční Hamon!
Ty senilní hlupáku! Tvůj Postoj je nejslabší!
Mně neutečeš!
Kakyoine, proč jsi zničil ty hodiny?
Chtěl jsi tím něco říct? Je to tak?
Něco to znamenat musí!
To je pan Joestar!
Jde po něm Dio!
Kde je Kakyoin?
Kakyoine, že ty jsi tváří v tvář smrti odhalil tajemství jeho Postoje?
Smaragdová vlna zničila hodiny.
Zničila jejich ručičky.
Zastavila je.
To snad ne! Diův postoj…
Moc Světa…
Dokáže zastavit čas!
Tu máš, Dio! Dvacetimetrová Smaragdová vlna!
Svět!
Pohleď na Svět.
Zastavil se ti čas, takže asi nic nevidíš a necítíš.
Zemři, Kakyoine!
Ještě ani nevíš, že zemřeš.
Netušíš, co se právě stalo.
Pochopil jsem to, Kakyoine! Tvoji poslední zprávu… Chápu ji!
PURPUROVÝ POUSTEVNÍK JOSEPH JOESTAR
Postoj, který umí zastavit čas?
Zastaví čas a může se pohybovat prostorem?
To snad ne! Je možné takový Postoj porazit?
Uklidni se a mysli!
Slovo „panika“ nemám ve slovníku.
Něco vymyslím…
Najdu způsob, jak ho porazit!
Zmizel!
Co se děje?
Nepraštíš mě, Dio?
Myslel jsem, že chceš moji krev.
Takže ty využíváš Hamon, aby ses ochránil.
Obalil ses Purpurovým poustevníkem a Hamonem
jako pláštěm z drátů vysokého napětí.
Velmi vynalézavé. Skutečná moudrost stáří.
Nápodobně.
Došlo ti, že využívám Hamon, aby ses mě nedotkl.
Všímavej…
Uvědomil jsem si ale něco o tvém Postoji.
Dokážeš zastavit čas, ale jen na chvíli.
Řekl bych že tak na tři čtyři sekundy.
Kdybys to dokázal na delší dobu,
zabil bys nás rovnou ve svém sídle.
Nemusel bys nás honit.
Takže chápeš moc Světa?
Gratuluji, Josephe.
To Kakyoin na to přišel.
Nezemřel nadarmo!
No a?
Tak znáš moji schopnost.
Co s tím nadělá tvůj trapný Hamon?
- Purpurový poustevník a Hamon! - Dost!
Zabiju tě, aniž bych se dotkl Hamonu!
Hele, koukni.
Z nebe spadl nějakej dědek!
Určitě je to Santa Claus!
Cos dělal na střeše?
Očumoval holky dole?
Dědku!
Jotaro! Drž se zpátky!
Nepřibližuj se ke mně!
Jotaro… To je ale načasování.
Jenže je mimo můj dosah.
Nejdřív dorazím Josepha.
Jotaro! Svět ovládá čas!
Ten Postoj dokáže zastavit č…
Svět!
Na začátku jsem dokázal zastavit čas jen na okamžik.
Ale jak se mi hojil krk,
mohl jsem čas zastavit na dvě sekundy. Pak na tři.
Teď dokážu zastavit čas na pět sekund.
Čas ale stojí, takže můžu jen říct, že mi to připadá jako pět sekund.
Brzy to dokážu na minutu, pak deset minut, hodinu…
A později na neomezenou dobu!
To bude zábava.
Možnost zastavit čas, jak si zamanu…
Málem bych zapomněl…
Joseph se chrání Hamonem.
Hamon mi před sto lety dělal problémy,
ale proti Světu je na nic.
Taková marnost!
Josephe, Jonathanův vnuku,
jsi mrtvý!
Jedna…
Nula.
SVĚT DIO
Dědku!
Nechoď sem! Uteč… Jotaro…
Nepřibližuj se k němu.
Drž si…
odstup…
Drž se od něj dál…
Je… neporazitelný…
O Kakyoina už jsem se postaral.
Polnareff se někde schovává.
Ale na tom nesejde.
Jsi na řadě, Jotaro!
Ty parchante.
Dio!
Co? Chceš se prát?
Místo útěku jdeš ještě blíž.
Nevděčníku. Tvůj dědeček Joseph obětoval život, aby ti vše řekl.
Byl zoufalý jako ubohý student, který chce
na poslední chvíli dopsat odpovědi do písemky…
Z dálky bych tě neseřezal.
Tak to musíš blíž.
Jsi pomalý! Svět je nejmocnější Postoj.
Jeho rychlost a síla překoná i Platinovou hvězdu.
Ani nepotřebuje zastavit čas.
Tvůj Postoj je jako Platinová hvězda.
Nemáme dlouhý dosah, ale jsme úžasně silní a přesní.
Vždycky jsem chtěl vidět, o kolik silnější je Svět oproti Platinové hvězdě.
Ale zdá se zbytečné poměřovat síly.
Chtěl jsi poměřit síly?
Jen jsi mě poplácal po noze.
Ale asi jsi mi natrhl mé drahé kalhoty.
Proč jste vy Joestarové tak tvrdohlaví? Neumíte uznat porážku?
Dobrá, zareaguji na tvou provokaci a vrátím se k poměřování sil.
Poměření rychlosti pěstí?
Jak zbytečné!
PŘÍŠTĚ UVIDÍTE…
Čas jsem poprvé zastavil před půl rokem.
Všechno kolem mě jako by ztuhlo.
Poslední ránu zasadí skutečná moc Světa! Světe, zastav čas!
Překlad titulků: Tomáš Slavík