Що ти робиш, Какьоїн?!
Я зрозумів.
Знаю, як відгадати таємницю його Стенда.
Що?
Коли Норіакі Какьоїн дивиться на Ієрофанта Гріна,
він дещо згадує.
Він зовсім не спілкується з іншими дітьми.
Діти добре до нього ставляться.
Але він занадто мовчазний.
Як вчителя, мене це турбує.
Соромно це казати, я його мати, але теж його не розумію.
Малим я завжди думав про це.
Ми живемо в містах, зустрічаємо багато людей.
Але як часто ми дійсно налагоджуємо тісні зв’язки?
У однокласників в записниках є багато друзів.
Напевно, там імен 50.
Або навіть сто.
У мами є тато, а у тата - мама.
Але я інакший.
У рок-зірок та знаменитостей
десятки тисяч друзів.
Але я не такий.
У мене ніколи не буде друзів.
Ніхто мене не зрозуміє, бо ніхто не бачить Ієрофанта Гріна.
Як дружити з тими, хто не бачить мене справжнього?
Поки я не зустрів Джостара, Джотаро, Польнареффа та Авдола,
я думав саме так.
Коли думаю про Авдола та Іггі,
волосся стає дибки. Чому?
Тому що, це мої перші друзі і у нас єдина ціль -
подолати Діо разом.
Подорож була короткою,
але ми стали справжніми друзями.
Думки про Ієрофанта наштовхнули на відповідь!
Я зроблю його невидимим для всіх, як в минулому.
Це допоможе мені дізнатись секрет Діо,
а потім знищити його!
СЕРІЯ 46. УОРЛД ТА ДІО
Дивись, Джотаро!
Машини розбиті!
Нагорі.
Дід і Діо зараз на даху.
Тут тільки Какьоїн та Джозеф.
Цікаво.
Розділились, щоб атакувати мене.
Джотаро та Польнарефф їдуть десь позаду.
Це все марно.
Що це?
Ієрофант Грін Какьоїна!
Він сплів павутиння?
-Це ж...! -Маєш рацію.
Павутиння загорається від доторку.
Ти обплетений у радіусі 20-ти метрів.
Я відчуваю кожен рух - твій та Стенда!
Як тобі, Діо? Смарагдове павутиння у радіусі 20-ти метрів!
Ти дурень. Зараз зрозумієш.
Справжня сила Зе Уорлда -
це контроль над усім світом!
Покажи свій Стенд, Діо!
Зе Уорлд!
Що? Какьоїн!
Щось вдарило його і він відлетів!
Але як?
Какьоїн!
Що взагалі сталось?
Він вдарив мене?
Усе серйозно. Напевне, я помираю.
Не можу говорити, навіть пальцем ворухнути.
На годиннику 5:15.
У Японії північ.
Цікаво, що зараз роблять мама і тато?
Думаю, вони вже сплять.
Пробачте, що примусив хвилюватись.
Останні думки Норіакі Какьоїна були про його батьків в Японії.
Він задумався про батьків
і згадав питання, яке турбувало його більш за все.
Я можу відчувати будь-який рух у павутинні Ієрофанта Гріна.
Але Діо зруйнував усе павутиння за секунду.
Він не розривав нитку за ниткою.
Від зруйнував усе одночасно за долю секунди. Як можна
миттєво розірвати павутиння у радіусі 20-ти метрів?
Як це?
Без найменшої затримки...
Все одним махом?
Як?
Какьоїн!
Я не можу його там лишити!
Херміт!
Джозефе, ти наступний.
Щоб тіло Джонатана стало моїм остаточно,
час мені випити кров Джостара. Що скажеш на це?
Діо!
Усе одним рухом, без затримки у часі...
Час...
Діло у часі?
Годинник...
Я зрозумів.
Невже це так? Іншого пояснення не може бути.
Потрібно якось розповісти друзям!
У його Стенда є жахлива сила.
Треба сказати містеру Джостару.
Якщо не встигну, то усі...
програють.
Тобі це так не минеться!
Я відберу у тебе це тіло заради бабусі Еріни!
Бабця Еріна? Той сільський гарбузик?
Дурниці.
Повір, я вип’ю усю твою кров і ти помреш.
Джозефе Джостар!
Помри!
Мій останній смарагдовий спалах...
Остання безглузда атака?
Він жалюгідно намагався залишити слід до того, як помре.
Ні!
Какьоїн не став би просто так атакувати у вирішальну мить.
Навіщо він пробив годинник?
Що це означає?
Він хотів мені щось повідомити?
Це якесь послання.
У мене не залишилось сил...
Містере Джостар,
ви маєте зрозуміти знак.
І ви повинні переказати іншим.
Какьоїн!
Норіакі Какьоїн помер цієї миті.
НОРІАКІ КАКЬОЇН: ВБИТИЙ
Пурпурний пустельник!
Готуйся, Діо!
Енергія сонця - Хамон!
Ти старий блазень! Твій Стенд найслабший з усіх!
Ти нікуди не втечеш!
Какьоїн, навіщо ти вдарив у годинник?
Що ти намагався мені цим сказати?
Я впевнений - це щось означає!
Містер Джостар!
За ним женеться Діо!
А де Какьоїн?
Какьоїн, перед смертю
ти встиг розгадати секрет його Стенда?
Він вистрілив у годинник смарагдами.
Зруйнував стрілки годинника.
Зупинив час...
Неможливо! Невже це значить...
що Уорлд Діо...
може зупиняти час?!
Лови, Діо! Смарагдове павутиння у радіусі 20-ти метрів!
Зе Уорлд!
Дивись, це Зе Уорлд!
Я зупинив час, тому ти нічого не побачиш і не відчуєш.
Помри, Какьоїн!
Ти навіть не здогадуєшся, що скоро помреш.
Не підозрюєш, що тільки-но відбулось.
Я зрозумів, Какьоїн!
Твоє послання перед смертю...
я розгадав його!
Він може зупиняти час?
Його Стенд зупиняє час, а сам вільно рухається.
В це важко повірити!
Жахливий Стенд!
Треба заспокоїтись і все обдумати!
Я не піддаюсь паніці.
Я знайду вихід...
Придумаю, як його перемогти!
Він десь дівся!
Що таке?
Не будеш нападати?
Ти ж хотів випити мою кров.
Ти оповив своє тіло Хамоном, щоб захиститись?
Ти огорнувся Хамоном з допомогою Пустельника,
наче високовольтною ковдрою.
Ти вигадливий. Старий геній.
Можу і про тебе це сказати.
Ти зрозумів, що на мені Хамон, тому не доторкнувся.
Кмітливий виродок.
Але я дещо дізнався про твій Стенд.
Діо, ти можеш зупиняти час! Але на дуже короткий термін.
Думаю, на секунди три-чотири.
Якби міг на більше,
то вбив би нас ще в своєму маєтку,
і не довелось би за нами ганятись.
То ти усвідомив здібності Зе Уорлда?
Чудово, Джозефе.
Це Какьоїн розгадав таємницю.
І його смерть не була марною!
І що з того?
Можливо, ти знаєш мої здібності.
Але що твій жалюгідний Хамон може зробити?
-Пустельник і Хамон разом! -Припини!
Я можу вбити тебе, не торкаючись Хамона!
Овва, ти дивись!
Якийсь старий чолов’яга впав з неба!
Може, це Санта Клаус?
Що ви робили на даху?
Роздивлялись дівчат згори?
Діду!
Джотаро, не підходь!
Не підходь до мене!
Джотаро... як же він вчасно.
Але до нього я не дотягнусь.
Спочатку покінчу з Джозефом.
Джотаро, його Стенд, Зе Уорлд, зупиняє час!
Його Стенд може...!
Зе Уорлд!
На початку я міг зупинити час лише на мить.
Але, коли шрам на шиї почав загоюватись,
я зміг зупиняти час на дві секунди, потім на три.
Тепер можу протримати п’ять секунд.
Час стоїть на місці, тому дивно рахувати до п’яти.
В мене є п’ять секунд.
Потім буде хвилина,
десять хвилин, година...
Я зможу зупиняти час надовго!
Як буде весело -
зупиняти час, коли забажаю.
Ледь не забув, Джозефе.
Ти захищаєш своє тіло Хамоном.
Він сто років тому був занозою в дупі,
але проти Стенда він безсилий.
Все марно!
Онук Джонатана, Джозефе,
ти помреш!
Один...
Нуль.
Діду!
Не підходь!
Біжи, Джотаро!
Не підходь до нього.
Тримайся від нього...
подалі...
Не наближайся до нього...
Він... непереможний...
З Какьоїном я вже розібрався.
Польнарефф, напевне, десь ховається.
Але це неважливо.
Ти, Джотаро...
наступний!
Ти покидьок!
Діо!
Невже? То ти хочеш битись?
Ти не тікаєш, а підходиш ближче.
Твій дід помер, щоб розповісти тобі секрет Уорлда.
Він був схожий на жалюгідного студента, що у відчаї поспішає
відповісти на питання тесту, коли час спливає!
Я маю підійти. На відстані я тебе не вб’ю.
Серйозно?
То підходь, якщо мусиш.
Якийсь ти повільний. А мій Уорлд - найсильніший Стенд.
Він зупиняє час, а ще його сила
більша, ніж у твого Стенда.
Твій Стенд такий самий, як мій Стар Платінум.
Дальності бою немає,
але є точність і сила.
Я завжди хотів перевірити, наскільки Уорлд сильніший за Стар Платінум.
Проте в такому порівнянні немає сенсу.
Хочеш позмагатись?
Ти лише зачепив мою ногу.
Хоча, ти порвав мені дорогі штани.
Чому Джостари не хочуть визнавати поразки?
Добре. Я погоджусь на твою провокацію. Продовжимо змагання.
Змагання з швидкості удару?
Вперед!
ДАЛІ БУДЕ...
Вперше я зупинив час півроку тому.
На долю секунди мені здалось, що все завмерло.
Силою свого Стенда я нарешті прикінчу вас усіх!
Зе Уорлд, зупини час!