Marné!
Měl jsem pravdu.
Rychlost a síla Světa předčí všechny tvé triky.
Dost her. Tohle mi stačí.
Dorazím tě jedinou ranou!
Přísahal jsem, že Joestarům už nikdy neprokážu milost. Všichni zemřete!
Skutečná moc Světa vás navěky zničí!
Světe! Zastav čas!
Svět!
Marné!
Tady zaniká rod Joestarů.
Věčný nepříteli a osudový soupeři…
loučím se s tebou!
Co…
Cože?
On se pohnul!
On… To není možné!
Pohnul prstem!
Je to možné?
Že by byli oba stejní?
Tvůj Postoj je jako Platinová hvězda.
Svět a Platinová hvězda jsou si podobní?
Jotaro, vidíš mě?
Nebo tou rukou hýbáš nevědomky?
Čas vypršel.
Viděl jsi mě?
Ptal jsem se, jestli jsi mě viděl, Jotaro!
Co jestli jsem viděl? Nevím, o čem to mluvíš, Dio.
Fajn! Ať je po tvém!
Nevadí, že mě vidíš, když čas stejně stojí!
Pokud se můžeš hýbat jako Svět,
tak mi to ukaž!
Čas jsem poprvé zastavil před půl rokem.
Abych ověřil moc Postoje, přikázal jsem, aby na mě sluha vystřelil.
Když jsem sáhl po kulce,
měl jsem pocit, jako by se zastavil čas. Tehdy to začalo.
Myslel jsem, že mám vidiny.
Cítí se takhle boxer, který sleduje protivníkovy pomalé údery?
Vnímal jsem čas pomalu jako oběť mající pocit, že sekundy trvají věčnost?
Můj Postoj, Svět, se dokázal
přesunout mezi mě a broky ve vzduchu…
a chytit je!
Nebyla to iluze!
Pane Dio! Jednoho dne ovládnete čas!
Musíte uvěřit, že se můžete pohybovat ve stojícím čase!
Musí to být jako dýchání.
Nebo jako zlomení tužky mezi prsty!
Musíte to považovat za samozřejmost.
Je důležité, abyste věřil, že to dokážete.
Musíte projevit duševní sílu, která odstraní pochybnosti!
Jste vládcem tohoto světa! Ovládání času je vaší druhou přirozeností!
A pak jsem jednoho dne cítil, jak se propojil Svět s koly času.
Bylo to jako paprsek světla ve stínech, náhle mi bylo vše jasné.
Já, Dio, jsem překonal všechny bytosti, všechny uživatele Postoje!
Dokážu zastavit čas na pět sekund. A každým dnem je ta doba delší!
Jotaro! Teď zjistím, jak mocný skutečně jsi!
Světe, zastav čas!
Dal jsi na mě magnet.
Nejspíš k tomu došlo, když jsme se bili.
Vypadá jako magnet peněženky nebo z diáře.
Oblafl jsi mě.
Vážně chytré.
Ale…
takový trik jen dokazuje, že se nemůžeš hýbat, když čas stojí!
Jen jsi o několik sekund odložil svoji smrt!
Tentokrát už zemřeš, Jotaro!
Cože?
On… se může hýbat!
Jen krátce, ale může!
Magnet mi neměl dokázat, že se může hýbat…
Měl dokázat, že se nemůže hýbat! Chtěl mě přilákat blíž!
Musíte to považovat za samozřejmost.
Že by někdo z Joestarů dokázal to, co já…
Tak to mě štve!
Na chvilku jsem se pohnul… Jen na okamžik.
Ale…
To je peklo.
Stačilo to, abych ho praštil.
Ty. Ženo.
Podej mi moji nohu.
Okamžitě mi ji přines!
Jako bys byla letuška a nesla víno a kaviár
pasažérovi první třídy!
Zdá se ale, že ti budu muset urazit hlavu, aby to na tebe mělo vliv.
Vypadá to, že ses už uzdravil.
Díra v břiše už se ti zahojila.
Sledoval jsi mě, i když čas stál.
Vidíš, jak se pohybuju, že, Jotaro?
Jen díky němu.
Kakyoin ti prokázal laskavost.
Zjistil, co Svět dokáže.
Ty jsi pak věděl, že umím zastavit čas
a naučil ses, co dělat.
Takže si říkám…
Jak dlouho se dokážeš pohybovat, když čas stojí?
Dvě sekundy? Tři?
Nebo možná jako já, pět sekund? Možná jen předstíráš, že víc neumíš?
No?
Je to v háji.
S trochou cviku bych to dokázal i delší dobu,
ale teď zvládnu jen sekundu.
Řekl bych, že to bude jen sekunda.
Přesto jsi pronikl do mého světa.
Teď by se k tobě přiblížil jen blázen.
Mám nad tebou ohromnou výhodu, ano, ale…
Už vím, jak tě zabít, Jotaro,
nezávisle na tom, jak dlouho se můžeš pohybovat.
Nějak jsi zbledl.
Ty nože vyvolávají vzpomínky, že? Víš, že zemřeš ještě hroznější smrtí
než Joseph.
Parchante!
Odkud je sakra vytáhl?
Tohle je zlé.
Nemůžeš utéct!
Svět!
Pět sekund!
Až se čas rozběhne,
dokáže Platinová hvězda odrazit všechny nože?
Čtyři sekundy!
Musí být hrozné jen bezmocně hledět na neodvratnou smrt!
Tři sekundy.
Už jen dvě sekundy. Víc neumíš?
Tohle jen dokazuje tvé slabé schopnosti.
Jedna sekunda.
Nula.
Je po všem.
A ještě jeden. Pro jistotu.
Upřímně, ulevilo se mi, že jsem tě porazil tak rychle, Jotaro.
Nikdy by mě nenapadlo, že bys pronikl do mého dokonalého světa.
Vhodné je asi přirovnání k automobilům.
Jsou užitečné, ale jen když jich na cestě není moc.
Pán času musím být já. Jen já.
To je peklo.
Tolik nožů?
Z oblíbené uniformy mi udělal ementál.
Ještě že jsem se vycpal časopisy.
Došlo mi, že po mně bude něco házet, ale tolik nožů, to jsem nečekal.
Největší šanci mám, když budu hrát mrtvého
a počkám na šanci udeřit.
Musím mu rozbít hlavu a zničit mozek,
jinak nezemře.
Jak se říká, opatrnosti není nikdy nazbyt.
Joestarové měli vždycky hrozné štěstí.
Možná mrtvého jen hraje.
Musím se ujistit, že je úplně bez života!
Použiju tohle…
a useknu mu hlavu!
Připrav se na poslední ránu…
Jotaro!
Chcípni, Dio!
Polnareffe!
Světe! Čas stojí.
To jsi ty, Polnareffe?
A čas zase běží.
Taková škoda, Polnareffe.
Chyběl kousek.
Trochu silnější výpad a rozmašíroval bys mi mozek.
Parchante! Tohle ne…
Není možné mě zabít.
Až s tebou skončím,
dosáhne Joestarovic vyjížďka do Egypta tragického cíle.
Sakra.
Takhle Polnareffa zabije.
Chystal jsem se hrát mrtvého a pak mu roztřískat hlavu, ale…
Zachránit Polnareffa bude snadné.
Dio ale zůstane mimo dosah Platinové hvězdy.
Bude to stejné jako posledně.
Nesmí zjistit, že žiju.
Dokud si myslí, že je po mně,
mám šanci se k němu dostat.
Je to na hlavu.
Jednu chvíli se snažím pohnout, když čas stojí.
Druhou se snažím ani nehnout.
Sbohem, Polnareffe!
Jotaro…
Je naživu? Probírá se?
Policie! Ani hnout!
Něco zkus a budeme střílet!
Pomalu zvedni ruce.
To je ale načasování.
Chci, abys někoho střelil.
Tamhle toho ležícího muže. Střel ho do nohy, těla, kam chceš.
No tak. Hlavně se tref.
Myslel jsem, že od Jotara slyším nějaký zvuk.
Že by se mi to zdálo?
Parchant ujetej…
Alespoň se teď soustředí na mě, ne na Polnareffa.
Má teď silné podezření.
Rozhodně se postará, aby bylo po mně.
Teď už to bude jen horší.
Dýchá?
Ne, nic neslyším. Nedýchá.
Co srdeční tep?
Do prdele, to bolí…
Když omdlím, už se neproberu.
Jestli umřu, protože mi vlastní Postoj zastavil srdce,
tak to bude slušná ironie…
Ne, ani tep. Vážně je mrtvý.
Jen se mi zdálo, že žije.
Radši mu setnu hlavu, jen pro jistotu. Abych měl klid.
Nevadí, Jotaro?
Co?
Zastav čas!
Světe!
Prožil jsem si peklo. Nedovolím ti znovu zastavit čas.
A rozhodně ti nedovolím utéct s lebkou vcelku… Dio!
Co? To nemůže…
Konečně…
Konečně jsem mu prorazil lebku.
Ale ten sráč Dio žil na dně moře celé století.
Nevím jistě, že zařval.
Ještě nemůžu slavit.
Zabiju tě.
Co to? Ne! Moje nohy…
Nemůžu hýbat nohama.
Nemůžu vstát.
Moje hlava! To bolí… Asi budu zvracet.
Jak se to mohlo stát? Mně, Diovi, je špatně?
Poškodil mi mozek. Nemůžu hýbat nohama!
Sakra! Musím…
Polil jsem tě benzínem, takže tě můžu zničit.
Nerad kopu do někoho na zemi, ale…
no, vlastně je mi to fuk.
Protože kvůli tobě jsou mí přátelé a spousta nevinných lidí po smrti.
Svět!
Když…
Když se dostanu tamhle…
A teď se čas znovu rozběhne.
Měl ucho na zemi a poslouchal auta.
Ale… já ho nemůžu nechat utéct!
Už jen kousek!
Skoro tam jsem.
Promiň, tady je plno. Už mi neutečeš.
Vzdej to, Dio.
Svět!
Skočil jsi mi na to, Jotaro!
Tohle byl můj plán útěku!
Já, Dio, jsem tě převezl!
Není ti ta ulice povědomá?
Ta ulice… Snad to není…
Přesně tak.
Můj plán útěku spočívá ve vypití krve tvého dědy, Josepha Joestara.
Dio, ty parchante!
PŘÍŠTĚ UVIDÍTE…
Jotaro…
Byl to ohromný výlet, že?
Krev Joestarů mi svědčí!
Tohle je ten nejlepší rauš!
Jedna prostá odpověď. Ty teď…
Překlad titulků: Tomáš Slavík