Nesze!
Szemmel látható,
hogy A Világ pontosabb és erősebb.
Eleget mutattál.
Készülj a végső csapásra!
A Joestar-vérvonallal szemben nem foghatom vissza magamat.
Azonnali halálban részesítelek!
A kegyelemdöfésre pedig A Világ valódi ereje által kerül sor!
A Világ, fagyaszd meg az időt!
A Világ!
Nesze!
47. RÉSZ: DIO VILÁGA, 3. FELVONÁS
A mai napon a Joestar-vérvonal végre megszűnik létezni.
Végzet teremtette ősellenségeim...
ég veletek!
Mi a...
Hogyan?
Megmozdult!
Ő... Nem lehet!
Megmozdult az ujja!
Csak nem...
Csak nem... ugyanolyanok?
Tehát ugyanolyan fajta, mint Platinacsillag.
A Világ és Platinacsillag ugyanolyan típusú Állók?
Ő most... látja, mit teszek?
Vagy csupán önkéntelenül mozdult meg a keze?
Lejárt az idő.
Az imént láttál engem?
Azt kérdeztem, láttál-e engem az előbb, Jotaro!
Nem tudom.
Mégis miről beszélsz, Dio?
Rendben van! Elvégre nem számít!
Lényegtelen, hogy látsz-e engem, miközben megáll az idő!
Ha A Világhoz hasonlóan te is képes vagy mozogni,
akkor úgyis megmutatod nekem!
Először fél évvel ezelőtt sikerült megfagyasztanom az időt.
Hogy le tudjam tesztelni az Állómat,
arra utasítottam a szolgámat, lőjön rám.
Egy pillanatig úgy tűnt,
mintha körülöttem minden megdermedt volna.
Első gondolatom az volt,
hogy minden illúzió.
Egy képzett bokszoló harc közben,
vagy egy átlagember baleset közben minden pillanatot úgy érzékel,
mintha az több másodpercig tartana. Erre gondoltam.
Azonban, bár minden megállt,
A Világ képes volt mozogni, és ez lehetővé tette, hogy elhárítsa a golyókat.
Mi több... megragadta őket!
Ez nem illúzió!
Dio nagyúr!
Biztos vagyok benne, hogy uralni fogod az időt!
Teljes szívedből hinned kell
az idő megállítására szolgáló erődben!
Olyan természetesnek kell érezned, mint a légzést.
És olyan egyszerűnek, mint egy ceruza félbetörését!
Meg kell győznöd magadat arról, hogy képes vagy rá.
Tudnod kell, hogy sikerülni fog!
Ennek az erőnek teljesen természetesnek kell érződnie!
Te vagy ennek a világnak a császára!
Még szép, hogy irányíthatod az időt!
Egy napon aztán
végre éreztem, hogy ahogy az idő kerekei és A Világ egymáshoz kapcsolódnak.
Mintha káprázó fény szúrta volna át a sötétséget.
Még sosem volt részem ilyen csodában!
Én, Dio, minden Állót és életformát túlszárnyaltam, ami valaha létezett!
Még csak öt másodpercre
tudom megállítani az időt, de egyre nagyobb az erőm!
Jotaro!
Mutasd meg nekem a valódi erődet!
A Világ! Állítsd meg az időt!
Egy mágnest tettél rám.
Akkor csináltad, amikor összemértük az erőnket?
Bizonyára egy tárcából vagy egy naptárból szedted.
Sikerült átverned.
Körmönfont alak vagy.
Azonban az, hogy...
ilyen egyszerű trükkökre hagyatkozol,
azt bizonyítja, hogy valójában képtelen vagy a fagyott időben mozogni!
Csupán másodpercekkel toldottad meg rövidke létezésedet!
Itt a vége!
Pusztulj, Jotaro!
Mi van?
Ő... tényleg... képes mozogni.
Ha csak egyetlen pillanatig is, de képes!
A mágnes nem arra szolgált, hogy elhitesse velem, képes mozogni.
Hanem arra, hogy elhitesse velem, nem képes, és ezzel magához csaljon!
Az idő megállításának természetesnek kell érződnie!
Mind közül pont egy Joestar-ivadéknak volt mersze beleásnia magát...
az én fagyott világomba!
Egy másodpercig mozoghattam... Egy másodpercig.
De azért...
Hagyjál lógva!
Csupán egy ütést tudtam bevinni.
Te nő!
Menj, hozd ide nekem a lábamat!
Tedd, amit mondok!
Mintha egy stewardess lennél, aki kaviárt és bort
szolgál fel az első osztályon ülő utasnak!
Asszem, ha nem porlasztom el a fejedet,
akkor szart sem érnek a támadásaim.
Máris találtál magadnak egy energiaforrást.
Kiürítettem a gyomrodat, de te máris feltöltötted.
A szemeid követtek, ami azt jelenti,
hogy minden egyes mozdulatot látsz, amit tenni készülök, igaz, Jotaro?
Szerencsémre.
Kakyointól elég előnyt kaptál.
Mivel Kakyoin rájött A Világ erejének titkára,
képes voltál nyomon követni az időmegállításomat,
így pedig megtámadni a világomat.
Ez elgondolkodtató...
Vajon milyen sokáig vagy képes a fagyott világban mozogni?
Két másodpercig? Három másodpercig?
De még az is lehet, hogy hozzám hasonlóan öt másodpercig,
csupán el akarod velem hitetni, hogy nem.
Nos?
Szarban vagyok.
Gyakorlással biztosan többet tudnék mozogni,
de most még az egy másodperc a rekord.
Tudod, én mit gondolok? Azt, hogy csak egy pillanatig tudsz mozogni.
Azonban, mivel képes voltál beférkőzni a fagyott világomba,
többé nem foglak alábecsülni azzal, hogy közel merészkedem hozzád.
Annak ellenére sem, hogy elsöprő előnyöm van!
Ezért, Jotaro, a fagyott világomban való mozgás időtartamát elhanyagolható
módszerrel öllek meg!
Elsápadtál.
A késeim látványa biztosan ráébresztett, hogy sokkal borzasztóbb sors vár rád,
mint az elaggott Joseph-re!
Rohadék!
Honnan a szarból szedte ezeket?
Nagy bajban vagyok.
Nem menekülsz előlem!
A Világ!
Öt másodperc!
Legyen bármilyen gyors és precíz is Platinacsillag,
biztos vagy benne, hogy az összes kést képes lesz kivédeni?
Négy másodperc!
Bizonyára félelmetes lehet szembesülni a saját halandóságoddal, Jotaro!
Még három másodperc!
Már csak két másodperc! Ez minden, amit tudsz?
Ez minden kétséget kizáróan bizonyítja, csupán egy pillanatig vagy képes mozogni.
Még egy másodperc...
Vége.
Itt a vége.
A biztonság kedvéért még egy!
Igazság szerint
örülök neki, hogy ilyen hamar megszabadultam tőled, Jotaro.
Álmodni sem mertem volna arról, hogy képes leszel belépni a fagyott világomba.
Úgy látom, igencsak hasznosak ezek az autónak nevezett eszközök,
de mivel minden jöttmentnek van egy, túlzsúfolttá váltak az utak.
Csupán egyvalaki tartozik az idő nélküli világba. Én, az isteni Dio.
Hagyj már lógva...
Jó sokat kaptam.
Egy vagyon volt ez az egyenruha.
Teletömtem a ruhámat magazinokkal,
arra az esetre, ha próbálkozna valamivel,
de nem számítottam rá, hogy késekkel fog megsorozni.
Akkor van a legjobb esélyem, ha most halottnak tettetem magamat
és kivárom a lehetőséget.
Valahogy be kell zúznom a fejét,
különben nem hal meg.
Nem lehetek kellően óvatos.
Elvégre a Joestar-vérvonal ördögien szerencsés.
Meglehet, hogy most csak halottat játszik.
Biztosra kell vennem a halálát!
Így hát...
lenyesem a fejét!
Itt a kegyelemdöfés...
Jotaro!
Égj a pokolban, Dio!
Polnareff!
A Világ! Megfagyott az idő.
Hát te vagy az, Polnareff?
Folytatódik az idő.
Milyen kár, Polnareff!
Egy kevéssel több erőt használva
átszúrhattad volna a kardoddal az agytörzsemet!
Mocsok! Ez lehetetlen...
A legendás Diót nem lehet megölni!
Ami pedig az egyiptomi Joestar-turistacsoportot illeti...
A te haláloddal nem maradnak többen.
A rohadt életbe!
Most Polnareffet fogja megölni.
Addig akartam játszani a halottat,
amíg alkalmam nem nyílik rá, hogy bezúzzam a fejét.
Könnyedén megállíthatnám abban, hogy lenyesse Polnareff fejét...
de akkor Dio odafigyelne rá, hogy Platinacsillag hatótávján kívül maradjon.
Úgy érne véget, mint legutóbb.
Nem hagyhatom, hogy megtudja, életben vagyok.
Ha azt hiszi rólam, hogy meghaltam,
akkor esélyem lesz közel kerülni hozzá!
De ez aztán ironikus!
Minden erőmmel azon voltam, hogy a fagyott időben mozogni tudjak,
erre most azon vagyok, hogy mozdulatlan maradjak, miközben az idő telik.
A soha viszont nem látásra, Polnareff!
Jotaro, te átkozott...
Életben vagy? Csak nem lélegzetet vettél?
Ne mozduljon! Rendőrség!
Fegyvert fogunk magára!
Lassan emelje fel a kezét!
Rendben, tökéletes időzítés.
Szeretném, ha használná valakin a fegyverét.
Lője le nekem azt a földön fekvő férfit!
A törzsét, a lábait, ami csak tetszik!
Aztán csak ügyesen! El ne vétse nekem!
Talán csak képzelődtem, amikor úgy hallottam,
hogy Jotaro hangot adott ki?
Elmebeteg rohadék...
De most legalább rám koncentrál Polnareff helyett.
Gyanít valamit.
Meg kell győződnie arról, hogy valóban meghaltam.
Na, most vagyok szarban.
Vajon lélegzik még?
Nem, nem hallom. Nem lélegzik.
És mi a helyzet a szívverésével?
Ez őrület...
Ha elájulok, akkor tényleg végem van.
Úgy meghalni, hogy a szívverésem megállítására használom az Állómat...
Ez nem tréfadolog.
Nincs szívverése. Biztosan meghalt.
Nyilván csak képzeltem, hogy életben van.
De a biztonság kedvéért azért mégiscsak levágom a fejét.
Rendben, Jotaro?
Hogyan?
Időt megfagyasztani!
A Világ!
Majdnem elájultam...
Ha meg is fagyasztod az időt,
én akkor is bezúzom azt a rohadt fejedet, Dio!
Hogy lehet ez? Ilyen nincs!
Végre...
Végre-valahára bezúztam a fejét.
De az a rohadék Dio
100 évig túlélte az óceán fenekén.
Simán lehet, hogy még életben van.
Még nem lazíthatok.
Megöllek téged...
Mégis mi ez? Lehetetlen! A lábaim...
Nincs elég erőm, hogy mozgassam a lábaimat...
Nem tudok felállni!
Majd szétrobban a fejem a fájdalomtól! Asszem, hányni fogok...
Hogy történhetett ez? Gyötrelmek kínozzák a nagyszerű Diót?
A fejemre mért ütés meggátol abban, hogy felálljak!
Pokolba! Villámgyorsan reagálnom kell!
Könnyebben nyomon követlek, ha érzem rajtad a gázolajat.
Kicsit rosszul érzem magamat, amiért egy földön fekvőt rugdosok.
Nem, igazából kicsit sem.
A barátaim és még rengeteg ártatlan ember halála
szárad a lelkeden.
A Világ!
Oda kell...
Oda kell mennem...
Az idő... Az idő újraindul.
Szóval azért nyomta a fejét a földre, hogy az elhaladó autók zaját hallgassa.
Azonban...
nem hagyom, hogy meglépjen!
Csak még egy kicsit!
Mindjárt ott vagyok...
Ez a hely foglalt. Nincs hová menekülnöd.
Add már fel végre, Dio!
A Világ!
Bedőltél nekem, Jotaro!
Ez az én szökési tervem!
Ezt az elmejátékot is a fergeteges Dio nyerte meg!
Hát nem ismerős neked ez az utca?
Ez az utca... Csak nem?
De igen.
Joseph Joestar vérének kiszívása által menekülök meg!
Rohadj meg, Dio!
FOLYTATJUK
Jotaro...
Egész jó kis út volt ez.
Tényleg a Joestar-vérre volt szükségem!
Tisztára, mint aki belőtte magát!
Egyetlen egyszerű oka van.
Csupán az, hogy...