STÁŽISTA
Freud řekl: "Láska a práce. Práce a láska."
Nic víc.
Já jsem v důchodu a manželka je mrtvá.
Asi chápete, že najednou nevím, co s časem.
Žena je mrtvá tři a půl roku. Ve všem se mi po ní stýská.
A důchod? To je nepřetržitá snaha o něco tvůrčího.
Přiznávám, že jsem si to zpočátku užíval.
Připadalo mi, že se ulejvám z práce.
Využil jsem všechny věrnostní programy a procestoval svět.
Problém byl v tom, že hned po návratu
na mě jako balvan dolehlo vědomí, že nikam nemusím.
Uvědomil jsem si, že hlavní je pořád něco dělat.
Vstát, vypadnout z domu a někam jít. Kamkoliv.
Ať prší, nebo je hezky, v 7.15 jsem u nás ve Starbucks.
-Promiňte, máte tu volno? -Jak se máte?
Nevím proč, ale mám pak pocit, že někam patřím.
Dnešní klienti nejsou na čísla. Nezahlť je daty.
Jak trávím zbytek dní? Vším možným.
Golfem, knihami, filmy, kartami.
Zkusil jsem jógu, naučil se vařit, chodil jsem na mandarínštinu.
Překlad: "Věřte mi, zkoušel jsem všechno."
A pak jsou tu samozřejmě pohřby.
Je jich mnohem víc, než jsem čekal.
Dnes už cestuju jen do San Diega za synem a jeho rodinou.
Jsou skvělí. Miluju je až za hrob.
Ale upřímně řečeno jsem na ně byl asi fixovaný víc, než bych měl.
Abyste mi rozuměli, nejsem nešťastný.
Právě naopak.
Ale v mém životě zeje díra a já ji potřebuju zaplnit.
Brzy.
Čímž se dostávám k dnešku, kdy mi cestou z trhu padl do oka váš leták.
"Senioři, staňte se stážisty".
Bene, říkala jsem si, že jsi to ty. Ahoj.
-Čau. -Cos to našel?
Nějaký e-shop hledá starší stážisty.
-Čtu to správně? -Ukaž.
"Uchazečům musí být přes 65 let,
musí mít organizační schopnosti, zájem o e-obchod", i když nevím, co to je,
"a nesmí se bát práce."
AboutTheFit.com. Není to ta firma, která...
Jo, jo. Koupili jednu z těch starých továren v Red Hooku.
Dcera říká, že prodávají přes internet oblečení. Jak to funguje, netuším.
"Přihlášku k nám musíte uploadovat." To může být náročné.
A poslouchej:
"Motivační dopisy jsou staromódní. Představte se nám v motivačním videu.
Uploadujte své video na YouTube nebo Vimeo
v souboru typu .mov, .avi nebo .mpg.
Těšíme se na seznámení."
Tohle mě oslovuje.
Ani nevím, co to bylo za jazyk.
Co děláš dnes večer, Bene?
Mražené lasagne?
Můžu připravit salát, udělat z něj večeři pro dva,
jako tehdy a pak už nikdy.
Víš, že už je to skoro půl roku?
Určitě si to zopakujeme, ale můžeme to nechat na jindy?
-Jsi strašně milej, víš? -Ne, nevím.
Ale je to pravda. Tak zatím.
Ať ti to netrvá, fešáku.
Nemládneš.
-Já vím. Já vím. -Tak jo.
A tak jsem tu. Ucházím se o místo vašeho stážisty,
protože čím víc o tom nápadu přemýšlím, tím úžasnější mi připadá.
Líbí se mi možnost mít denně kam jít.
Toužím po interakci, po vzrušení.
Chci překonávat překážky a snad bych mohl být potřebný.
Technické věci mi chvíli trvají.
Musel jsem volat devítiletému vnukovi, abych zjistil, co je USB port.
Ale toužím se učit.
A taky vězte, že jsem celý život pracoval pro firmu.
Jsem loajální, důvěryhodný a umím řešit krize.
Je fajn, že jste z Brooklynu.
Někdy mám pocit, že už pro Brooklyn nejsem dost "šik",
takže i v tomhle by to pomohlo.
Muzikanti prý do důchodu nechodí. Nechají toho, když už v nich není hudba.
Já v sobě pořád hudbu mám, tím jsem si naprosto jistý.
Dobrá zpráva, máme i osmičku.
Máte pravdu, ta zásilka už měla dorazit. Podívám se vám na to.
Jestli máte širší boky, tak tyhle kalhoty zeštíhlují.
Takže si to shrňme:
Máte šest družiček. Objednala jste si šestery šaty v růžové barvě.
Svatba je za tři dny a ty šaty právě dorazily v antracitové barvě.
Tu vůbec neprodáváme, takže je to záhada.
Dobře, uděláme to takhle:
Brnknu prodejci a ještě dnes to napravím.
Osobně ty šaty před odesláním prohlédnu
a ručím vám za to, že je do pátečního rána budete mít doma, ano?
Pro jistotu vám dám svoje číslo na mobil: 718-555-0199.
Mockrát díky za strpení.
A pošleme vám peníze zpátky. To...
Ano.
Můžete si to rovnou vyškrtnout ze seznamu. Je to zařízeno.
A Rachel? Přeju vám skvělou svatbu.
Proboha, jak se to stalo?
-Jules? -Vím, mám s něčím zpoždění.
Jo. Se vším.
Víš, proč občas dělám zákaznický servis? Hodně se tu naučím.
Takže co máme?
Cameron na tebe čekal, ale musel na další schůzku. Vrátí se ve dvě.
Každý chce schválit zítřejší domovskou stránku.
Schůzku v 11.00 máš v zasedačce. A schůzku v 11.10 taky.
Chtějí tě na finančním a ve 4.00 jsi prý poslala hromadný e-mail.
Aha, ještě žes mi to připomněla.
Chci vymyslet způsob, jak by mohly kamarádky nakupovat společně.
-Pošli mi nápad, jo? -Jo, to se mi líbí.
Můžeš teď zavolat mámě?
-Vždyť jedu na kole. -Všechno nejlepší!
No to je binec. Přímo uprostřed sálu.
Nedávej to tam.
-Dobrý den. -Ahoj.
Jsem Ben Whittaker.
Dostal jsem e-mail o pohovoru ohledně programu pro stážisty.
Jak se máte, Bene?
Moc dobře, díky.
Výborně. Posaďte se za roh a někdo z náboru talentů pro vás přijde.
Díky.
"Z náboru talentů"?
Ta domovská stránka musí být čitelná jediným pohledem.
Teď musí člověk nad 35 let couvnout, aby ji viděl.
Nic nepřečtu, ale kdybych mohla, co mám vidět?
"5 holek, 1 košile"? Nebo "Jak vám sluší?"
Obojí, ale hlavně tu košili, která sedí pěti typům postavy.
Ale ty musíš zařídit, ať to vidím. Zkus tu fotku zvětšit.
Ta pětka je supr. Uděláme to grafičtější? Jo.
Možná zvýrazni tu v červeném.
Skvělá barva. Ta půjde na dračku.
Mělas to schválit před dvěma hodinama.
-Já vím. Ale můžeš to zkusit? -Jo.
Mio? Zopakuj mi to.
40 % návštěvníků nejde za domovskou stránku.
Což není špatné.
-Jo, ale napravme to. -Tak už to mám.
Bezvadné.
-A je to tam. -Dobře. Díky všem.
-Dík. -Děkuju.
Fajn. Takže.
Ty šaty pro družičky... Průšvih prodejce.
Dnes bude několik pohovorů.
Chceme mít jistotu, že si vzájemně sedneme.
"Všechno při starém" fakt není naše motto. Tak zlomte vaz.
Starší stážisty přijímáme poprvé,
takže některé otázky nebudou odpovídající, ale projdeme je, ano?
Spusťte.
Fajn. Kde jste studoval?
Na Severozápadní.
Můj bratr tam chodil taky.
Zřejmě ne se mnou.
Zřejmě ne. Promoval v roce 2009.
Absolventský ročník '65.
Co jste studoval? Pamatujete si to?
-A po studiu jste nastoupil...? -Pracoval jsem pro Dex One.
A ti dělali...?
Telefonní seznamy. Dohlížel jsem na jejich tisk.
To jsem dělal 20 let. Předtím jsem vedl prodej a reklamu.
Pořád ty seznamy vyrábějí?
Copak se dnes čísla negooglují?
Asi ano, ale před Googlem se...
Ne, jasně. Rozumím.
40 let u výrobce seznamů? To je úžasný. Fakt.
A teď vám položím jednu ze zásadních otázek pro stážisty,
takže se nad ní pořádně zamyslete.
Dejte si s ní načas.
Kde se vidíte za 10 let?
Až mi bude 80?
Jo, jasně. Totiž, vlastně...
Moment. Nedošlo mi, že je vám 70.
Tahle otázka se na vás nehodí. Vyškrtneme ji, ano?
-Jak chcete, Justine. -Fajn, takže nic.
Vedete si skvěle. Pro tuhle práci jste víc než kvalifikovaný.
Vlastně jste spíš překvalifikovaný.
Skvělé pohovory, skvělé video.
Zvládl jste to. Blahopřeju.
Jste náš stážista.
Potřebuju 2 minuty. Bez přerušování.
Vzpomínáš na naši diskusi o starších stážistech?
Ne.
Vedli jsme o tom dlouhý rozhovor.
Vážně? Starší stážisti? Starší než kdo?
Ne, ne, ne. Starší lidé. Senioři.
Moment. Co?
Řekl jsem, že musíme oslovit veřejnost.
Tobě se ten nápad líbil, tak jsem ho realizoval.
Moment. Ty najímáš starší stážisty?
Dělala se o tom spousta výzkumů a výsledky jsou neuvěřitelné.
Představ si stážistu s celoživotními zkušenostmi.
Na rozdíl od lidí, co poslední čtyři roky pili.
To tu pak budou chtít místo?
Všichni jsou v důchodu. Jde jim jen o zkušenost.
A jeden by měl pracovat přímo s tebou.
Počkej, Camerone. Ne.
Se starými lidmi to neumím.
Víš, jak to mám s rodiči. Může se to...
-Proč musím někoho mít? -Musíš udávat tón.
Chceš muže, nebo ženu? Mám tam jednu 72letou, fakt milou.
Je stejně stará jako máma. Divné.
Pak tam mám chlapa, nad kterým každý žasne.
Sledoval jsem se skupinou jeho video. Lidi brečeli.
Podle mě to nebude fungovat.
Jak dlouho to budu muset dělat?
Šest týdnů. Jinak nás zažalují.
Určitě jsme o tom nemluvili.
Mluvili. Vážně.
Zítra nastupuje.
Zpátky do akce.
Díkybohu.
Noví stážisté, vítejte v ATF.
Pracujeme všichni tady, protože klademe důraz na komunikaci a týmovou práci.
Nikdo nemá svou kancelář, ani ředitelka Jules Ostinová,
která je mimochodem... tamhle.
Ráda jezdí po firmě na kole.
Nerada ztrácí čas. A pokládá to za cvičení.
To je bezvadné.
Jo.
-Zdravím. Já jsem Davis. -Ahoj. Ben Whittaker.
Úžasné, že?
Měli jeden flek i pro "normálního" stážistu. Nic ve zlým.
Dostal jsem ho. Jsem nadšenej.
Taky jsem nadšenej.
Takže pár slov o Jules: ATF založila před 18 měsíci.
Nápad vznikl u jejího stolu tady v Brooklynu.
Veškeré zboží vyzkoušela, popsala ho
a ono to fungovalo.
Za čtyři měsíce byla na netu.
Začínala s 25 zaměstnanci. Dnes jich je 216.
S vámi 220.
Páni.
To budeš chodit denně v obleku?
To si piš.
Sebedůvěra. Jak se neseš. To se mi líbí.
Právě jsme na Instagramu dostali rekordních 2500 "lajků".
Tohle děláme, když se něco povede.
Noví stážisti, vezměte místo u stolu.
Zkontrolujte si e-mail.
Možná zjistíte, že vás přiřadili k člověku nebo týmu.
Anebo možná budete na volné noze.
Ještě vás dám na Instagram.
Vyletí ptáček.
Šedá má zelenou.
Nasedat!
Dík.
Jeden mám.
Vítej, Bene. Budete mít stáž přímo u naší zakladatelky Jules Ostinové.
Ó, budu ve fotostudiu.
Volná noha! Supr!
Co máš ty, Bene?
Asi budu osobní stážista.
Prima. Čí?
Jules Ostinové.
Nešťastník.
Držte se.
Ahoj, Bene. Zajistila jsem Vám schůzku s Jules Ostinovou v 15.55.
Buďte dochvilný, protože v 16.00 má Jules další jednání.
Jdu na propagační.
Výborně.
Zkusím ji tam na pět poslat.
Ne, moment, v 17.15 má jednání s prodejcem. Pardon.
Ještě se ozvu.
Ano. Zdravím.
Ahoj, v 15.55 mám schůzku se slečnou Ostinovou.
V 15.55?
-To měla mít toho stážistu. -To jsem já.
Těší mě.
Pardon, vy a stážista?
Jde o nový program starších stážistů. Začal dnes.
Proboha.
Kolik vám je?
70. Vám?
24. Ale vypadám starší. Tahle práce vás zestaří.
Což pro vás není dobrý.
Pardon.
Já myslel, že jste mladší.
No jasně.
Nějaký tip, než tam půjdu?
Mluvte rychle. Nesnáší blekotání. I když možná jen u mě.
Nelelkujte. Pořád buďte v akci a nezapomeňte mrkat.
Mrkat?
Znervózňuje ji, když lidi nemrkaj.
Je 15.57. Sebrala vám dvě minuty z pěti.
Už jdou. Běžte.
-Díky. -Tak běžte. Jo.
Cože? Jo, tady jsem.
Zdravím, Jules.
Jsem váš nový stážista.
Je fajn, že i vám to přijde směšné.
Jak by nemohlo.
Takže Bene.
Chtěla jsem se zeptat, co tu dělá sympaťák jako vy,
ale Cameron mě informoval. Smím být upřímná?
Prosím.
Nebudu pro vás mít moc práce.
To je fakt.
Budete u mě jen proto, abychom dali příklad ostatním.
Podle mě...
... by vám bylo líp třeba v marketingu.
Je to tam pomalejší a pochopitelnější.
Požádáte-li o přeložení, zařídíme to.
Jestli to tak chcete...
Budete šťastnější, věřte mi.
Se mnou to není lehké.
To jsem pochopil, ale já vyjdu s každým
a tady jsem přišel přiložit ruku k dílu.
Takže nechcete přeložit?
Ani ne, pane.
Moc se omlouvám.
Promiňte.
Oukej.
Takže zůstáváte u mě.
Výborně, jsem nadšen.
Napíšu vám, až budu něco mít.
Můžu se tu párkrát za den zastavit...
Pošlu e-mail.
A nemusíte se tak hezky oblékat. Jsme tu neformální.
V obleku se cítím dobře, jestli to nevadí.
Ne, v pořádku. Stará škola.
Přesně tak. Aspoň se odliším.
Na to oblek nepotřebujete.
To je fakt.
Zvládli jsme to za necelé dvě minuty.
Budu čekat.
Dobře.
Mám nechat otevřeno, nebo zavřeno?
To je jedno.
Vlastně otevřeno.
Zvyknete si na mě.
Těším se.
Ahoj.
Nazdar.
Co potřebujete?
Ne.
Tak co, Bene? Dobrý?
Perfektní.
Oukej.
ŽÁDNÉ NOVÉ ZPRÁVY
S véčkem vzadu?
-Tady Holly. -Stihnete to?
Ta kolekce je bezva, Marku.
Můžeš to oddálit. Takhle.
Jedu na jednání. Za hodinu jsem tu.
A potom klikneš a koupíš si to.
Haló? Jo, ahoj.
Tak jo. Ty zůstáváš?
Nemůžu odejít dřív než šéfová.
To si tu pobudeš.
Tak jo. Ahoj ráno, Bene.
-Hezký večer. -Tobě taky.
Žádné nové zprávy
Jdeme na to.
Dík.
Co kdybych vás postrčil?
Díky.
Líbí se mi, že máme čtyři oblíbené položky místo tří, ale můžu ještě vidět...
Ahoj.
Zjisti, co koupili ti, kdo už se nevrátili,
ať víme, v čem je problém.
-Jo, ale nechápu... -Musíš to...
Bene! Bene!
Hele, už jde. Sleduj, jak mě...
Hej, Becky. Ahoj! Moc ti to sluší!
Jak dlouho vydrží být žena naštvaná?
Záleží, cos provedl.
Tak především to nebylo schválně.
Chvilku jsme spolu chodili.
Připadala mi bezva. Líbila se mi.
Ale pak jsem se nedopatřením vyspal s její spolubydlící.
Tím sis nepomohl.
Nevěděl jsem, že s ní bydlí. Potkal jsem ji jinde.
-Hej, Nikki! -Bene, ty...
Já se v tom nevyznám. Ty jsi starší. Hodně jsi zažil.
Máš spoustu zkušeností.
Jak dlouho bude naštvaná?
Já mám nulový zkušenosti, ale tohle nezachráníš.
Předpokládám, že ses jí omluvil, řekls jí, jak moc pro tebe znamená...
No, totiž...
Tys s ní nemluvil? Poslals jí snad tweet?
To ne, ale napsal jsem jí asi milion SMSek.
Neodpověděla, a tak jsem jí poslal e-mail.
Fakt hezkej. Dlouhej a promyšlenej.
Do předmětu jsem napsal "Promiň" se spoustou vykřičníků.
Jako že toho fakt lituju.
A k tomu smutnýho smajlíka,
kterýmu takhle po tvářičce tekly slzy.
Měl jsem s ní radši promluvit, co?
No jasně.
Nic bys tím nezkazil.
-Už přišla včerejší čísla? -Jo.
Jde to i takhle.
Můj stážista si hledá náplň.
Pan Sympaťák. Je teď v kurzu. Všichni ho milují.
Na tenhle stůl se nedívej. Je to taková kancelářská skládka.
Jen tě to bude štvát.
Co to děláš? Připravuješ se na operaci?
To myslíte vážně? Jak to vůbec vzniklo?
BENE! POTŘEBUJU VÁS!
Ne, zařídím to. Teď má jednání.
Přála jste si něco?
Ano, Jules si polila sako.
Vzal byste ho do fotostudia? Mají tam čistidla.
-Jistě, kde je? -Má ho na sobě.
Chtějí, abychom uvažovali o možnosti...
Ano?
... jednat s potenciálními řediteli.
Jejda.
Tohle jsem nečekala.
Proč?
Jsem na řízení firmy moc nezkušená? Nechodila jsem na Harvard?
Moje metody nejsou tradiční?
Nejsme díky tomu tam, kde jsme?
Vážně?
Má na mě dohlížet dospělák?
Můžeme si vůbec vést ještě líp?
Pětiletý cíl jsme splnili za 9 měsíců.
To je právě to. Nedokážeme držet krok s vlastním úspěchem.
Všude máš hodinu zpoždění. Už pro to máme název:
"Julesin standardní čas".
Já to chápu. Den není nafukovací. Všichni všechno honí.
Technici dělají do dvou, do tří ráno.
Linky jsou přetížené.
Docházejí nám zásoby. Máme problémy se zasíláním a programováním.
A čím jsme větší, tím je to složitější.
U startupů to tak bývá, ne?
Co je?
Řekni to. Co všechny tak trápí?
Že to jde moc rychle a může se to vymknout.
Podle investorů by ti zkušený ředitel mohl pár povinností ubrat.
Uvolníš si ruce pro to, v čem vynikáš.
Budeš přicházet s nápady a provoz ať řídí někdo jiný.
Jenže ten nový člověk bude chtít dělat věci po svém.
Bude to vlastně můj šéf.
Jak můžu dělat, co dělám, když musím podléhat někomu jinému
a každý nápad předkládat jemu? Umíš si to představit?
V Gilt Group přijali ředitele. A jak se jim daří?
Tak budu chodit na kurzy pro ředitele, jo?
Promiňte.
Pardon, ale Becky říkala, že máte něco na saku.
Jo, jasně.
Díky, Bene.
Jistě.
Dali dohromady seznam potenciálních ředitelů.
Tak na něj mrkněme.
Pak můžeme rozhodnout.
Po malých krůčcích.
Bene.
Děje se tam něco?
Těžko říct.
Byl jste tam dlouho.
Nic neslyším.
Zmiň se jí o mně.
To musíš ty.
Už jdu, šéfová.
Šéfová?
Hej, Bene. Bene.
Jak starý je ten kufřík?
To je model Executive Ashburn z roku 1973.
Už se nevyrábějí.
Zamiloval jsem se do něj.
Klasika, Lewisi. Není nad něj.
Dobrou noc.
Ahoj.
Dobré ráno.
Proboha, někdo ten stůl uklidil.
Chtěla jsem tu zůstat a udělat to sama.
Já to nebyl.
Ben přišel v sedm a udělal to.
Kdo?
Ben. Tvůj stážista.
Ben Whittaker.
Někdo tu má radost.
Paráda. Díky!
Nejlepší věc za celý týden!
Díky.
Tohle je dárek za dobrou práci.
Jsem Fiona, firemní masérka.
Ahoj, Fiono. Ben.
-Je to příjemné? -Je to skvělé. Díky.
Jste trochu ztuhlý, Bene.
Dlouho jsem za stolem neseděl. Tělo si odvyklo.
Je mi to jasné. Sezení je prý nové kouření.
Něco s tím udělám.
Viděla jsem vás v jídelně. Říkala jsem si, kdo jste.
-Vážně? -Jo.
Prý jste stážista.
To je od vás neotřelé.
Chtěl jsem nakouknout do tohohle nového světa.
Ano. To rozhodně.
Pořád žasnu, co tu dělají.
A že k tomu patřím.
-Bože můj. -Jo. Tak.
Jo. A ještě tady.
-Jaké to je, Bene? -Totiž... Páni.
Dobře.
Jasone.
Dobře. Dobře, dobře.
To je ono.
Tady máš.
Tady je to taky ztuhlé.
-Lepší? -No jéje.
Takže dobrý?
Propána.
Ráda jsem vás poznala.
Těší mě, že je tu i někdo starší.
Taky mě těšilo.
-Tak zas někdy? -S radostí.
Nápodobně.
Nejsi zas tak starej.
-To se jako denně holíš? -Ano.
-I v neděli? -Denně.
I když třeba víš, že se s nikým nesetkáš?
Jak je to možné?
Jsem na Levnebyty.com
a v celým Brooklynu nemám na jedinej byt.
Rodiče mi dali dva tejdny, ale to není reálný.
Vystěhovávají tě?
Já nespěchám, ale oni zjevně jo.
Hele, ukaž mi ten telefon.
Levnebyty.com. Zkoušels Craigslist?
-Ano. -Oukej.
Nic jinýho mě nenapadá.
Jules. Ahoj.
Jak se máš?
Jak se vede?
-Zdravím, jak se daří? -Dobře, dík.
-Mike, viďte? -Jo.
-Pracuji pro Jules. -Za minutku je dole.
Já vím. Nechci vás dostat do úzkých,
ale díval jsem se z okna
a vy jste pil něco z papírového pytlíku.
Nevím, o čem mluvíte.
Řekněte, že nemůžete řídit, jinak to udělám já.
-V pořádku? -Jo.
Jules.
Omlouvám se, ale nějak se necítím dobře.
Asi bych neměl řídit. Ať vás nenakazím.
Jistě. Vezměte si volno a uzdravte se, dobře?
Díky.
Rád za Mikea zaskočím.
Díky, Becky mě odveze.
Chcete jí ještě přidávat práci?
Snad vám nevadí, že nejsem vepředu.
Vzadu se mi líp přemýšlí.
-Mohla bych dopředu, ale... -Ne.
-To je v pořádku. -Jo.
A všechno, co tu uslyšíte, je důvěrné.
To se rozumí.
Ahoj, mami.
-Tak jsem tě zastihla. -Jo.
Jak se máte?
Dáváme s tátou dohromady celý náš výzkum v nemocnici.
-To je skvělé. -Slyším, že píšeš.
To už je lepší.
Zkoumáme ženy do 40 let, které spí méně než šest hodin denně.
Co jste zjistili?
Zajímavé věci. Těžká obezita je u nich o 38 % pravděpodobnější
než u žen, které spí sedm hodin.
Děláš si legraci?
Víš, že jsem dva roky nespala.
Fakta nezměním.
Hele, spěchám na jednání a musím se připravit.
Můžu ti zavolat, až budu doma?
To není třeba.
Tak jo. Miluju tě.
Díky.
Ahoj. Dívala ses na toho Atwooda?
Dívala. Měl velký úspěch v Travelocity a Citigroup.
Je to žhavý kandidát.
To jo. A nejlepší na něm je, že se mu líbí, co děláme.
Ale je to jen jedno jméno. Když se ti nebude líbit, nevadí.
Ale snaž se být otevřená, Jules.
Prý je geniální a investoři ho milují. Hodně.
Mark Zuckerberg si nikdy ředitele nepřivedl.
Zavolej mi pak.
Dobře.
Díky, ale dveře si dokážu otevřít sama.
Jistě.
Nemělo by to trvat déle než hodinu.
Ale jestli tu nemůžete zůstat, zavolám Becky
a vy pak můžete přijet.
Bez obav. Budu tady.
Zapomněla jsem se najíst.
oiuMám vám koupit nějaké suši?
Ne, je v nich moc rtuti. Vydržím to.
Je mi fajn. Vlastně je mi trochu nevolno, ale...
To bylo rychlé.
Ne dost.
Koupil jsem vám polívku. Tam, kde to znám.
Dík.
Vážně jste nemusel...
Bože můj, ta voní.
Fajn.
Drby se šíří rychle.
-Hodně krátká schůzka. -Jo. Hnusil se mi.
Fakt? Co se stalo?
Byl to povýšený sexistický všeználek,
který vůbec nechápal, co děláme.
Podle mě by firmu řídil naprosto neorganicky
a připravil by nás o zákazníky, kvůli kterým jsme se mohli přetrhnout.
A taky by při první příležitosti vykopl nás.
Jo, a taky...
vůbec nemrkal.
Přeborník v nemrkání.
No tak jo.
Jo.
Uvidíme se ráno?
Se vší parádou.
Promiň.
Nic se neděje.
Chtěla jsem vám poděkovat za Mikea a za tu polívku.
Jo, a taky za úklid stolu.
To bylo úžasné. Fakt.
Rádo se stalo.
Můžete to říct. Nekousnu vás.
Tuhle firmu jste před 18 měsíci založila sama
a dnes zaměstnáváte 220 lidí.
Pamatujte, kdo to dokázal.
Kdo?
Díky.
A nerad to říkám,
ale pokuste se spát.
-Mami! -Ahoj!
-Čau. -Ahoj.
Moje oblíbená holčička. Ahoj, malá.
-Ahoj, miláčku. -Čau.
Nejhorší je za mnou.
-Jaký jsi měla den? -Dobrej.
Ale Maddie říkala, že už se se mnou nechce kamarádit.
Podle mě to tak nemyslela. Stýskalo by se jí.
Maddie má možná maniodepresivní poruchu.
Tohle zažíváme každý druhý den.
To jo.
Co to jednání? Bylo dneska, že?
Jo, před chvilkou.
Mami, já vyhrávám, koukej!
No to je prima.
Soutěžíme ve výrobě dortů z plastelíny.
Ale končíme až zítra, takže zatím nehodnotit.
Navíc měl můj dort dneska nehodu,
když do něj někdo, koho nebudu jmenovat, strčil loket.
-Cože? -Byla to nehoda.
Musím říct, že ten růžový se mi moc líbí.
Ten je můj. Máš ze mě radost?
Ohromnou. Mám víc než radost.
S polevou mi pomohl táta.
Dobrá práce. Co kdybych tě teď vykoupala?
Čekal jsem, až zavoláš. Tak se ti ten člověk nelíbil?
Nehodil se ke mně.
Ale na seznamu je spousta jmen...
Jo.
O co, že budu nahoře dřív?
Bene, dlouho jsem tě neviděl.
Tak tak, hochu. Ben má práci.
Jejda, ty věčně nejsi doma. Co pořád...
To je fuk. Tady je Patty.
Haló?
Ahoj, Fiono. Tady je Ben Whittaker z AboutTheFit.
Ahoj. Ráda vás slyším.
Jo, to já vás taky.
Moc ráda jsem vás poznala.
Volám vám dřív, než jste si myslela.
To mě moc těší.
Jules.
Nech ji spát, tati.
Tak jo.
Snažil jsem se vydržet.
Já vím.
Promiň, že jsem tam usnula. Přišlo to na mě.
Vím, že jsme si chtěli promluvit.
Chceš si něco pustit?
Promiň, na vteřinku jsem se ztratil.
Nevadí.
Paige se naučila slovo "olbřímí".
Fakt?
To mě dostalo.
Podívala se na mě a říká:
"Ty jseš teda olbřímí táta, táto."
Propána.
Nerad mluvím jako ostatní matky.
Ale asi bych potřeboval chvilku pro sebe.
Já vím.
Dobrou.
Je někdo doma?
Neudržím oči, Jules.
Vrhnem se na to zítra, jo?
Můžeš si zhasnout?
-Haló? -Ahoj, Bene. Tady Becky.
-Julesina sekretářka. -Co se děje?
Julesin řidič se vypařil. Neodpovídá na SMS.
Vím, že jste ji včera vezl a nebyl problém.
-Vyzvedl byste ji ráno? -Jistě.
-Víte, kde bydlí? -Včera jsem tam byl.
-Takže si to pamatujete. -Jo.
-A slyšíte mě, že? -Naprosto jasně, šéfová.
Buďte tam v 7.45, zazvoňte a jděte pryč. Ona už bude vědět.
Zazvonit a odejít. Jasně.
A teď odejít.
Moment, už jdu.
-Přijel jste pro Jules? -Jo, počkám v autě.
Telefonuje, nechcete dál?
Uvařil jsem kafe.
Může to trvat. Já jsem Matt.
-Ben Whittaker. -Těší mě. Pojďte dál.
Všude je lego, tak pozor na nohy.
Jistě.
Třeba dát na hlavní stránku bloggery?
Posaďte se, Bene.
Paige, to je Ben. Pracuje s mámou.
-Ahoj. -Ahoj.
Hraju princeznovský pexeso.
Ó. Zdá se, že vyhráváš.
Vy jste nový šofér?
Ne. Jsem Julesin stážista.
No to je hysterický.
Víš, co je stážista?
Ne.
To nic. Fakt je to hysterický.
Hej, Matte, byls...
Dobré ráno.
To je všechno do čistírny?
Jen tyhle tři. Tohle je do pračky. A tady...
Ten knoflík.
-Je volný, takže... -Oukej.
-Kdybys... -Jasně.
A než odjedeš, musíš projít pár věcí.
Dobře.
Hele, koho jsem našla.
-Byl v koši na prádlo. -Díky.
-Přišel mi balík z firmy? -Je na stole.
-Myslím, že počkám venku. -Bene.
Chceš rozinku?
Díky.
Dneska večer...
... pracuješ...
Posloucháš, nebo už ne?
-Bene, poslouchá? -Jasně že poslouchám.
Kontroluju, jak ty věci dorazily.
Moc dobře ne.
-Povídej. Dneska večer...? -Jo.
Ty pracuješ, takže pojedeme na večeři k mý mámě.
Po Rubyině oslavě.
A co příští pondělí?
Půjdem na tu večeři s Robbiem a Annie?
Příští týden jsem zasekaná.
Promiň. Jestli chceš, půjdu. Kdy to je?
Bože. Přece v pondělí.
Promiň, soustředila jsem se na ten papír. Budu tam.
Tak fajn.
Díky za kafe.
A díky za hru.
-Pardon. -Počkám v autě.
Já už vlastně jdu. Ahoj.
Hodíme Paige do školky, ano?
-Tak pojďme. -Dej tátovi pusu.
Zapomněla sis tu pejska.
Matt je zřejmě skvělý chlap.
Nechtěl jsem rušit.
Nevadí. Souhlasím, to tedy je.
Kdo? Táta?
I ostatní děti mu tak říkají,
protože je jediný taťka v moři maminek.
Bylo zajímavé vidět, jak funguje muž na mateřské.
Říkají si "tátové na plný úvazek".
Pardon. To jsem nevěděl.
Je to obdivuhodné.
On je otec 21. století.
To ano.
Měl skvělou práci v marketingu,
ale když se moje firma chytila, odešel na mateřskou.
A zachránil nám tím krk.
KOMU: CAMERON PŘEDMĚT: BEN
CHTĚLA BYCH, ABYS PŘELOŽIL BENA JINAM. OK?
Jsme tady.
Tohle dělám v jídelně na kamarádky,
když se nekoukaj.
-To že děláš? -Ahoj.
Ahoj. Ráda tě vidím.
Na příští pátek chystáme mexický oběd
a ty bys mohla přinést guacamolu.
Asi nebudeš mít čas ji dělat, tak ji můžeš koupit.
To nevadí.
Pro 18 dětí.
Udělám ji. To není problém.
Bezva. A Matt ji může přinést.
Jistě.
Ahoj.
Tak ať se ti daří, broučku. A užij si oslavu.
Mami? Ty umíš dělat guacamolu?
Velice dobře. Uděláme ji spolu.
A pak si uděláme taneční mejdan.
Ahoj, Maddie. Jak se máš?
Je maniodepresivní.
Probůh. Pojď sem.
-Moc tě miluju, holka. -Já tebe taky.
Bože.
Mít morální převahu je vyčerpávající.
Vždyť je rok 2015.
Pořád se musí pracující matky obhajovat? Fakt? Pořád?
Pardon. Řečnická otázka. Nemusíte odpovídat.
Nechtěl jsem.
PŘELOŽIT BENA? FAKT? PROČ?
NEVÍM.
MOC VŠETEČNÝ.
Bene.
Chci se zastavit ve skladu. Greenpoint 480.
Jistě.
Ne, ne. Tady doprava.
Po Deváté přes Hamilton na dálnici.
Je lepší jet přes Čtvrtou. Je to mnohem rychlejší.
To těžko.
Nejmíň o 12 minut.
Můžu to zkusit?
Omlouvám se.
Netřeba.
Snažte se ty puntíky srovnat.
A pak...
Dobře.
Takhle si to přitáhnete k sobě, podržíte to...
-Těšilo mě. -V případě potřeby se ozvěte.
A pak to lehce přitisknete. Dvěma prsty.
Balík od nás by měl vypadat jako malý dárek.
Je otevřeno.
Bene.
-Pojďte dál. -Tohle jsem nečekal.
Ráda si to tu představuju jako kousek ráje.
Chcete udělat záda?
Ne, díky.
Jsem tu, protože se dnes zdržím v práci.
-Takže večeře se nekoná. -Pardon.
Opravdu jsem se těšil. Ale snad si najdeme čas jindy.
Jistě. Posaďte se.
Odložte si sako.
Jen na minutku. No tak. Uvolněte se.
Co třeba masáž chodidel?
V pracovní době?
Jo, to je právě ono. Smím?
Tak jo.
Už teď je to dobrý.
Jen jsem vám sundala ponožku.
Nikdo to neumí líp.
Uvolněte se. Zavřete oči.
Opřete si hlavu.
-Na kdy to chcete přeložit? -Na zítřek?
Zítra nemůžu. Co třeba v sobotu?
Fajn.
Bože, to je nesmírně příjemné.
-V kolik vás mám vyzvednout? -V poledne? Miluju rande ve dne.
Oběd, výborně. Ten je dřív.
Tak jak to jde? Jaká je Jules?
Pořád jede na plný plyn.
Nezastaví se, nespí, nevidíte ji jíst.
Možná je dobře, že jsem tu. Snad jí budu umět pomoct.
Věděla jsem, že budete fajn.
Věděla jsem to.
Snažte se uvolnit.
Probůh!
Pardon, já tu nejsem! Nejsem tu! Nenechte se rušit!
Moje bota! Pardon!
Tak co?
Ty podmínky nejsou nic moc.
Tříměsíční kauce. Musí se ti to hodně líbit.
Ne, je to strašný byt.
Ale je volný tento týden.
Být tebou, hledal bych dál.
Copak, Lewisi? Co že jsi tak nabuzený?
Mám doručit jednu zásilku a myslím, že je to byt Jaye Z.
Fakt. Stojí tu "S. Carter". Jsem z toho mimo.
Neznám ho, ale ty na něj chceš udělat dojem?
Vždyť je to génius.
Co když ti otevře Beyoncé?
Probůh.
Už vím, o kom je řeč. Možná by sis měl vzít košili.
Vždyť jsou to hip-hoppeři.
Šaty dělají člověka.
Vyber si tamhle košili, která ti padne. A sčesej si vlasy.
Zastrč si ji do kalhot. Proč to dnes nikdo nedělá?
-Ptám se tebe. -Tak jo.
Benjamine.
Nastal pokrok.
Velký den pro stážisty.
Bylo to skvělý. Ječela, ale...
-Na mě ječí pořád. -Ale byla to komunikace.
-Byl to průlom. -Jo.
-Ty chceš taky? -Jo.
Ahoj, hoši. Možná se setkám s Jayem Z a Beyoncé a mám halenku.
-Dobrý, je to zlepšení. -To není pravda.
Velký.
-Nerada jím sama. -Já taky.
Víte, nemusíte to pořád dělat.
Síla zvyku.
Prosím. Štípla jsem je technikům.
Výborně.
-Chcete kousek? -Jistě, dík.
Na zdraví.
Všiml jsem si, že jste jednala s dalším možným ředitelem.
Takže jak to šlo?
Šlo to dobře, dokud nás nenazval...
... myslím, že použil výraz "buchtí stránka".
Co říkal pak, to už jsem neslyšela.
Když prodáváme šaty, tak jsme zřejmě "buchty".
Vážně? Je na tom něco divného?
Souhlasím. A překvapuje mě to.
Fakt? Sexismus v byznysu?
No nic.
Co jste před důchodem dělal vy?
Viceprezidenta v Dex One.
Seznamy?
Zodpovídal jsem za tisk a předtím jsem dělal prodej a reklamu.
Důležité pozice.
Nedělaly se ty seznamy v téhle továrně?
-Ne. Fakt? -Jo.
Cože?
Vy jste tady pracoval?
Skoro 40 let.
Jo. Přes dvacet let jsem seděl u tamtoho okna.
Měl jsem tam kancelář.
Tehdy byla o pár schodů výš.
Měli jsme výhled na celý provoz.
Rotačky stály tam v rohu. Proto je tam snížená podlaha.
To snad ne.
O téhle budově vím všechno. Tedy věděl jsem.
Víte, jak naproti rostou ty smokvoně?
Jo, ty velké. Miluju je.
Pamatuju, jak je zasadili.
Nepřijde vám divné, že jste zpátky?
Cítím se tu jako doma.
Je to renovované,
ale pořád domov.
Vy jste na Facebooku, jo?
Asi před 10 minutami jsem se registroval.
Pozdě, ale přece. Chcete pomoct?
Rád bych, ale vy máte důležitější věci.
Potřebuju se odreagovat.
Máte svou fotku?
Ne. Potřebuju ji?
Jestli chcete najít bývalé spolužačky, tak ano.
-Řekněte "sýr". -"Sýr".
Milé.
Takže teď vám to musím poslat.
Jsou tu otázky do vašeho profilu. Nemusíte na ně odpovídat.
Třeba vyznání, politické názory,
lidé, kteří vás inspirují...
Jules Ostinová.
Nechci vám pochlebovat, ale jsem v byznysu dlouho
a nikdy jsem nepotkal nikoho jako vy. Inspirujete, Jules.
Jen jsem věděla, že ženská,
co sedí u notebooku se sklenkou vína, toho hodně nakoupí.
A když slíbíte, že jí věci padnou...
-Vidíte. O tomhle mluvím. -Tak jo.
-Máte oblíbený citát? -Mám.
"Udělat správné není nikdy nesprávné."
-Kdo to řekl, vy? -Jo.
Ale přede mnou to řekl Mark Twain.
Oblíbená hudba?
Sam Cooke, to je můj favorit.
Miles Davis, Billie Holiday...
Ta byla skvělá, že? Dokázala člověka...
-... unést. -Jo.
Takže. Knihy?
Miluju Clancyho. Ludluma.
Taky Harryho Pottera.
-Matt ho taky miluje. -Matt?
Přečetl je do týdne po vydání.
Já taky.
Jak to máte se vztahy? Jste ženatý?
Svobodný?
Vdovec.
To mě mrzí.
Takže mám... napsat svobodný?
Jo.
Tak jo. Víte, co teď potřebujete?
Teď potřebujete přátele.
Spřátelím se se stážisty. Ráno mi to ukážou.
Můžete být přítel se mnou.
Dobře. Díky.
Jasně.
Blahopřeji. Jste součástí facebookové generace.
Dobrý.
-Jste hotov? -Ano, díky.
Mám práci ještě asi na hodinu.
-Nevadí? -Jistě že ne.
Bylo to skvělé, Jules.
Jo.
Bylo příjemné vést dospělý rozhovor s dospělým mužem.
Ne o práci.
Ne o...
Vím, jak to myslíte.
-Ó. Už jsme tu? -Jo.
Chrápala jsem?
Ne, ne. Jen jste spala.
Pardon.
Rodiče se zabývají spánkem. Ten můj zkoumají celý život
a prý jsem klasický hlučný spáč.
Je zábavné mě poznat, co?
To je.
Nikdy v autě neusnu, takže tohle bylo něco úžasného.
Omlouvám se za kravál.
Ničeho jsem si nevšiml.
Budu předstírat, že vám věřím.
Tenhle dům miluju.
Připadá mi šťastný.
Kdyby byl v knížce pro děti,
vyvolal by ve vás po otočení stránky pohodu.
Rozumíte mi?
Ano.
No jo...
Sayonara.
Neslyšel jsem tě přijít.
Víš,
napadlo mě,
že spolu musíme trávit čas i ve dne.
Jo, to taky.
Dobré ráno.
Dobré. Já jsem Doris.
Prý vás mám dnes vozit já.
Jste usazená? Pás zapnutý?
Co je s Benem?
Prý ho někam přeložili.
Neznáte nejlepší trasu do centra?
Propána!
-Co to...? -Co děláš?!
Uklidni se, maniaku!
Takže kudy? Jsem tu úplně ztracená.
-Doris. Doris! -Co? Co?!
Řeklas, ať ho přeložím.
To bylo předevčírem. Proč ses neporadil?
Tak především to bylo včera.
Víš, kde je?
Díky.
Asi mě máte za dementa.
Tenhle výraz bych nepoužil, ale trochu mě to překvapilo.
Omlouvám se, jestli jsem někde překročil mez.
Ne, neomlouvejte se. Neudělal jste nic špatného.
Mám toho spoustu a hodně si hlídám soukromí.
Myslela jsem si, že to nebude klapat, ale spletla jsem se.
-Vezmu vám to. -Ne, ne, ne.
Nemusíte mi nic vysvětlovat.
Musím, protože obvykle taková nejsem.
Faktem je,
že v sobě máte něco, co mě uklidňuje a zlepšuje mi koncentraci.
Což se vždycky hodí.
Evidentně.
Přijměte mou omluvu a pojďte zase pracovat pro mě.
Pokud chcete...
A neříkám to proto, že chci něco žehlit,
ale napadlo mě, že byste mohl jít ke mně, vedle Becky.
Vím, že toho zvládnete víc. Kdybyste chtěl.
Ani nevíte, jak mě štve, že jsem vám způsobila...
Vrátím se. S radostí se vrátím.
Výborně.
-Můžu vás svézt zpátky? -Jistě.
-Můžu to vzít? -Ne. Dík.
Nemohl byste řídit?
-Já vlastně nemám řidičák. -Jistě.
To je blbost. Dva stoly se tu nevejdou.
Nebudu vám překážet.
To fakt není možný, nemám místo ani...
-Ahoj. -Ahoj.
Dobré, že? Tohle uspořádání se mi líbí.
Ben ti bude pomáhat, jo? Dávej ho v e-mailech do kopie.
-Přišla včerejší čísla? -Ano.
Viděla jsem je...
-Tady. -Dík.
Potřebuju projít data o skladbě nákupů. Ať na ně mrkne i Ben.
-Vlastně ať na ně mrkne jako první. -Dobře.
Becky, tohle je pomoc. Dáš mi vědět, až dorazí Cameron?
Hej.
Becky?
Jsem tu devět měsíců
a nikdy mě nepožádala, abych se jí na něco dívala, chápete?
Chápu. Je to frustrující.
Vystudovala jsem obchod na Pensylvánské univerzitě!
Ale tady zřejmě nic nedělám dobře.
A vy jste o 50 let starší, a navíc hluchej!
Myslím, že děláte spoustu věcí dobře.
Děláš toho tolik.
Já vím. Já to vím.
Ale ona to neví.
Lopotím se pro ni 14 hodin denně a ona si toho ani nevšimne.
Proboha.
Nesnáším holky, co v práci brečí!
Co kdybyste si ode mě na zkoušku nechala pomoct?
Ubude vám spousta stresu, když se zbavíte téhle hory práce.
A občas byste odtud mohla odejít v normální hodinu.
Pobavit se s přáteli.
V této věci můžu nabídnout pomoc.
Vlastně bych moc rád.
Nechci, aby si myslela, že nezvládám svou práci
a že potřebuju na pomoc stážistu.
Nebudete to chtít slyšet,
ale ženy, které spí méně než sedm hodin denně,
mají o 38 % vyšší váhu
než ženy, které spí přes sedm hodin.
Co? Odcházím v 11 a v 7 ráno jsem už zas tu.
Spím pět hodin denně, a ještě budu tlustá?
Pojďme to překonat. Společně. Začít s čistým stolem.
Tak pojďte.
Dobrý. Prima, St. Louis.
Semišové sako v D.C.
Ten svetřík si vede úžasně. Jsem tak šťastná.
Nádhera, Miami, díky.
Chicago má v košíku stejné boty jako Houston.
Schválně, co udělá.
ODEBRÁNO Z KOŠÍKU
Taky je nekupuje.
Nezkontrolujeme u nich cenu za dopravu?
-Ťuky ťuk. -Ahoj.
Díval jsem se na ta prodejní data.
-Mám přijít pak? -Ne, pojďte. To byla rychlost.
Pomohla mi Becky.
Zdá se, že nejdražší inzerce
vám přináší zákazníky, kteří utrácejí nejméně.
A kanály, kam investujete nejméně,
přinášejí obrovskou hodnotu ve zdánlivě málo hodnotných segmentech,
které však mají nejvyšší potenciál.
Tohle jsem zatím vyčetl.
Můžete to za mě nějak vyřešit? Vymyslet třeba lepší plán?
-Tedy jestli máte čas? -S radostí.
Strávil v byznysu 40 let.
Jasně, chápu.
Ale Becky mi nesmírně pomohla. Víte, že vystudovala obchod?
Vím.
Teda, zapomněla jsem to, ale vím to.
Promluvím s ní.
To by bylo moc milé.
Čau. Tak jak se sedí v první třídě?
Je tu rušno. Vidím, že sis našel byt.
Ne. Vypršely mi dva týdny. Stěhuju se k bratranci.
Výborně.
Do Filadelfie.
-Davisi. -Co?
Do 11 jsem tam, v pět ráno vyrazím. Zvládnu to.
Připadám si tu jako váš strejda.
Jo? Jak to?
Protože tě spasím a nechám tě u sebe pár týdnů bydlet. Samo sebou.
Dík, Bene. Díky, díky!
Dobrý, dobrý. Stačí.
Koukám, že i natřepáváš polštáře.
Byl jsem velmi dlouho ženatý.
Páni. To je tvůj šatník?
Pán jde s dobou.
Co je v těch šuplících?
Trenýrky, trička, kapesníky...
Jak je to s těma kapesníkama? Tohle vůbec nechápu.
To, že je tvoje generace nezná, je zločin.
Hlavním smyslem kapesníku je půjčování.
Zeptej se Jasona.
Ženy pláčou, Davisi. Nosíme ho pro ně.
Je to pozůstatek galantního muže.
-A to je...? -Chápu, že si chceš povídat.
Ale musím se vyspat. Jsem utahaný.
Dobrou, Bene.
A dík!
Probudíš mě, nebo žádám příliš? Rodiče vždycky...
Příliš.
Chápu. Nastavím si budík na mobilu.
Snad ho uslyším. Spím jako dudek.
Probůh! Vzbudím tě.
Díky! Miluju tě! Fakt.
Já taky. Ale běž už spát.
Tady máte ovoce, lidičky.
Naliješ mi ještě sirup, Bene?
Jistě.
Tak prosím.
Skvělý. Dobrá práce.
Díky.
Tak ten ředitel jménem Townsend, o kterém všichni tvrdili,
že nebude mít zájem, protože pro něj nejsme dost velcí...
-Jo? -Jo?
Jsme jako tvý manželky.
Právě jsme zjistili, že má obrovský zájem.
Úžasné.
Jo. Možná.
Všichni jsou z toho nadšení, jenže já pořád nevím.
Háček je v tom, že za ním musím do San Franciska.
Kdy jedeš?
Má čas jenom ve čtvrtek.
Nechceš jet taky? A zůstanem na víkend?
To zní úžasně.
Ale ve čtvrtek nemůžu.
Paige má ve školce službu a já tam musím být s ní.
-Je to pro ni velká věc. -Jasně.
-Jo, fakt velká věc. -Pardon. Zapomněla jsem.
-Mohl by jet třeba Ben. -Jo, dobrej nápad.
Ben má vlastní program.
Ani ne. Ne lepší než San Francisco.
Jestli chcete společnost, rád pojedu.
Vážně?
Rozhodně.
-Víš co, Bene? -Ano?
Táta je dneska princezna Ariel. Je na řadě.
-No to je fajn, viď? -Hodně fajn.
Myslíte, že najít ředitele je problém?
To u nás se vede hlavní vyjednávání o tom, kdo bude Ariel v Malé mořské víle.
A mimochodem: na řadě jsem poprvé. Je to pro mě obrovská událost.
Vyčešu si vlasy vidličkou,
pohraju si s cingrlátky...
Tati!
Tady Jules.
Za jak dlouho to opravíme? Bez zoomu nikdo nic nekoupí.
Za první dvě hodiny spadl prodej o 23 %.
-A jéje. -Jasně.
Budu tam za... dvě minuty.
Děláme na tom.
Bene, máte podklady k "Nákupům s přáteli"?
-Jo. -Díky.
-Tady Jules. -Co se děje?
Čau, mami. Právě jsem zjistila, že zoom,
což je přiblížení fotografií, nefunguje.
To asi není nic hrozného.
Ale je.
Lidi to používají, aby si prohlédli...
Každý používá zoom.
Asi na tvoji stránku nechodím dost často.
MATTE, DOTAZ: PROČ JE MÁMA POŘÁD TAKOVÁ KRÁ...
-Píšeš a voláš. -Promiň, to je sklad.
-Můžu ti pak zavolat? -Netřeba.
-Fajn, miluju tě. -Jo.
Kdo na tohle říká "jo"?
JE FAKT PRDLÁ. JAK TO, ŽE JÁ JSEM TAK NORMÁLNÍ?
-Čau, Alonzo. -Ahoj, Jules.
Nemám dobré zprávy.
Cože? Sem s tím.
Při rutinní sanitární prohlídce se našla štěnice.
Ne.
Bohužel ano.
Včera jsme poslali 4800 boxů.
Musíme je nechat vrátit, zavřít sklad,
všechno vystříkat a odeslat znovu.
-Zlý sen. -Zlý sen.
-Jsme tu. -Jen dopíšu ten e-mail.
... SKORO NORMÁLNÍ?
MATT DOMŮ MÁMA DOMŮ
ODESLAT
Ne!
Ne.
ODESLANÉ
JE TO TERORISTKA
KOMU: MÁMA OD: JULES
Ahoj. Dík, že jste přišli.
Vím, že zoom nefunguje, ale potřebuju pomoc.
Omylem jsem poslala e-mail nesprávné osobě, která je teď v práci.
Vím, že si zprávy bude kontrolovat až v 17.30.
Do té doby ho musím nějak smazat.
Protože jestli ho ta osoba uvidí, bude to hrůza.
Navíc má problémy se srdcem.
Což jí taky moc nepřidá.
Takže spoléhám na vaši genialitu,
abyste mě z toho vysekali.
Nabourat se do serveru je v podstatě nemožné.
-A neznáš její heslo? -Netuším.
Jules, je jen jedno řešení.
Sem s ním. Umírám.
Vezmu kluky
a ukrademe vaší mámě z domu počítač.
Vloupat se k ní a ukrást jí počítač?
To je geniální.
Do cíle zbývá 300 metrů.
Jestlipak ta paní z navigace ví, že je spolupachatelem?
Ta žena je kardiak. Je to dobrý skutek.
Nečekal bych, že na mě budeš mít špatný vliv.
Klid, chlapci, tohle bude hračka.
Klíč je pod květináčem. Smažem to a padáme.
-Nemá alarm, že ne? -Ne, nemá.
Co když bude mít e-mail zaheslovaný?
Tak sebereme počítač. Jules jí koupí nový a bude to.
Do cíle zbývá 100 metrů.
To je jako v Dannyho parťácích.
Ben je ten starej s brejlema.
Jmenuje se Elliot Gould.
-Jasone, ty jseš Clooney. -Díky.
Já jako outsider budu Matt Damon.
Jasně. Kdo jsem já?
Brácha Bena Afflecka.
Proč nejsem Brad Pitt?
Myslím, že je to zřejmý.
Takže, Clooney. Budeš za volantem.
Měj zapnutý motor a oči na stopkách.
Damone, Affleckův brácho, za mnou.
Jdem na to!
Pamatujte, klíč je pod květináčem.
Ach ne.
Zatím skvělej plán.
Volej Becky.
Bez kódu se za 60 vteřin spustí alarm.
Becky, dejte mi Jules.
Nechává mě čekat. Co blbne?
Tohle není dobrý. Co uděláme, Bene?
Přestaň jíst! Hledejte počítač! Fofr!
Rozdělte se!
Bene, jste tam?
Dejte mi Jules. Urgentně.
-Má jednání. -Vyrušte ji.
-Co je, Bene? -Vaše matka má alarm.
-Ne, nemá. -Ale má. Jsem u ní v kuchyni.
-Brzy se spustí. Jaký je kód? -Netuším.
Bene, já tu ženskou znám.
Ten alarm je falešný. Koupila ho v teleshoppingu.
-Je to jen atrapa na odstrašení. -Prý má jen odstrašit.
Tak to se mu daří.
Rodiče by si alarm nekoupili. Jsou to největší šetřílci v Americe.
Zatím se nespustil. Pořád pípá.
Protože je to atrapa. Našli jste ten počítač?
Dole není.
Ty běž tam a ty tam!
-Našel jsem ho! -Mám ho!
Co?
Je to ten bílý, nebo stříbrný?
Bílý, nebo stříbrný? Bílý, nebo stříbrný?
Počítač tvé matky? Bílý. Jednou jsem jí ho nechávala opravit.
Bílý!
Bílej.
Proboha.
Věděl jsem, že atrapy neexistujou!
Zatknou nás! Věděl jsem to!
Jsme v pytli! Všude jsou tu naše otisky!
Bene, vidíte ten e-mail?
Ještě ne.
-Zrychlete to! -Ukaž.
Mám ho.
"Proč je máma pořád taková kráva?"
Předmět: "Je to teroristka".
Ano! Smazat!
Je fuč.
Ještě z koše!
VYSYPAT KOŠ...
Mám to.
-Kdes ho našel? -Pod postelí vpravo.
-Kde vpravo? -Čelem k posteli.
Bože! Mám po životě! Budu zločinec, a přitom jsem nic neudělal!
Davisi, vzchop se. Neslyšíš, jak jsou daleko?
Máme nejmíň 30 vteřin, než dorazí.
Jak to vysvětlím rodičům? Probůh, už zas šišlám!
20 vteřin.
Utíkejte!
Řekni, co chceš dělat...
Mluv se mnou, tak se mnou mluv...
Mluv jako dospělá, no tak to vybal...
Tancuj přede mnou...
Chci ti zakroutit krkem...
Co tam...?!
Až to vybalím, tak tě s tím praštím...
Otevři!
Pokaždý, když přijedu, tak je to jízda...
Otevři!
Otevři ty dveře, sakra!
Hej, dobrý! Oukej!
Počkej! Ještě tam nejsem!
Dobrý!
-Na zdraví! -Na zdraví!
Ty jseš teda parchant, víš o tom?
To těžko. Tlak mi vyletěl jako blázen.
Ale vyplatilo se.
Zábava!
Nevím, jak vám poděkovat za to, co jste udělali.
Bylo to od vás loajální a statečné a já jsem vaším dlužníkem.
-Ale nejste. -Rádo se stalo.
Chtělo to tým a je to.
Zařízeno.
Prima.
Dám si ještě jednu. A vy?
-Já moc rád. -Jasně.
Moh bych dostat jen půlku?
Vezmu si tu jeho.
Všem dvojitou.
To je dobrý. Já umím pít.
Jak že se jmenujete? Nechci vás neznat.
Já jsem Jason. Dělám pro vás asi rok.
Vozím vám domů věci.
Znám Matta. A zavazoval jsem vaší dceři tkaničku.
Vím, kdo jsi. Jen si nepamatuju jména.
Jasně. Jason.
Ty jsi nový, že?
Jo. Já jsem Davis. Nastoupil jsem s Benem.
Jsme nejlepší kámoši. Dělá mi mentora.
Dal mi třeba tuhle svoji kravatu. Historickou.
"Historickou".
Chlapi v kravatě se mi líbí.
-A ty jsi Lewis. -Ano.
Slyšela jsem tě v telefonu. Byls duchapřítomný.
Byla to moje první vloupačka, tak jsem si to chtěl užít.
Na zdraví.
Co můžu říct, hoši?
Pardon. Nechtěla jsem vám říct "hoši".
Mužům už se neříká "muži". Všimli jste si?
Ženám se říká "ženy", ale muži jsou pořád "hoši".
Což je obecně vzato problém. Chápete?
Jo.
Dám si ještě jednu.
Ještě jednu? Určitě?
Jo.
Mám na to teorii:
Vyrostli jsme v éře emancipace, že?
Říkali nám, že můžeme být čímkoliv a dělat cokoliv.
A myslím, že chlapi zůstali trochu pozadu, opomenutí.
V mé generaci platilo: "Holky mají zelenou."
Měli jsme Oprah.
A někdy se ptám, jak do toho chlapi zapadnou.
Jako by sami tápali.
Pořád se oblíkají jako kluci, hrají videohry...
Jo, ty jsou skvělý.
No páni.
Jak se muži za jedinou generaci změnili z chlapů jako
Jack Nicholson a Harrison Ford v...
Vemte si tady Bena.
Vymírající druh.
Učte se, hoši, protože "cool" podle mě vypadá takhle.
Díky, Eso. Už nebudete pít, že?
Říkáte mi "Eso"?
Tak to je supercool.
-Rozhodně. -Velice.
Tímto mám oficiálně špičku.
Omlouvám se za tirádu.
Už půjdu.
Ale jsem vám navždy zavázaná, gentlemani.
Další slovo, co už se nepoužívá.
-Pojďme ho zase zavést, jo? -Ano.
Bene. Vezmu si domů Uber.
Ještě jednou dík...
Dobrý.
Moc se omlouvám.
To nic.
Už je to dobrý.
V pořádku.
Tohle se mi od vysoké nestalo.
Díky.
Páni.
Moc mě mrzí, že jste to musel vidět.
Je to ponižující.
O nic nejde.
Už je vám líp?
Jo.
Zapomněla jsem, že se před pitím musí člověk najíst.
Ale už jsem dobrá.
Díky.
Za minutku půjdu.
Jen vám chci dnešek co nejvíc znepříjemnit.
To vůbec ne. Měla jste den plný stresu.
Jako to, že vždycky řeknete to správné,
uděláte to správné, jste to správné?
Je to udivující.
-Odpočiňte si. -Ano.
Díky za všechno.
A...
Sayonara.
Samozřejmě.
Je to od tebe moc milé. Většina žen by to rande přeložila.
To je dobrý. Chápu to.
Bylo to nečekané.
POHŘEBNÍ ÚSTAV FAIRHILL
-Díky. -Díky.
Není zač.
-Ahoj. -Pojďte sem.
Já až po tobě.
Ty sis přivedl na pohřeb dívku. Neuvěřitelné.
Měli jsme jiné plány. Kdo to tušil?
Rád vás poznávám. Já jsem Miles.
Fiona. Upřímnou soustrast.
Děkuji, drahá.
Ty brďo!
Nikdy jsem nebyla na šivě.
Ten smích byl báječný. A nikdy jsem se víc nenajedla.
Ani nevím, jak jsem přišla k těm zákuskům.
Bylas velký hit.
Namasírovat vdově záda, to byla výhra.
Potřebovala to.
Jít při prvním rande na pohřeb pokládám za dobrý nápad.
Prolomí se tím ledy, nemyslíš?
Vím, že si děláš legraci, ale rande s večeří je strašný stres.
Plus vysvětlování, proč nejsem vdaná.
V našem věku si stejně nic nezapamatuješ.
Já sebe vystihnu za deset vteřin.
-Připravená? -Jo.
Vdovec, jeden syn, dvě vnoučata.
Celý život vyráběl telefonní seznamy, které už k ničemu nejsou.
Momentálně pracuje jako stážista. Baví ho to.
A teď to nejlepší:
v práci se zabouchl do jedné holky.
Mrzí mě, že ti umřela žena.
Tak jo:
Rozvedená.
Tři nádherné dcery.
Jeden vnuk na cestě.
Před pár lety jsem byla nemocná. Už nejsem.
Dělám masérku v e-shopu.
Miluju svou práci.
A konečně jsem potkala muže, se kterým chci být.
To mám štěstí.
-Dobré ráno. -Ahoj, jste nějaký přepadlý.
Jo, já vím.
Ale cítím se ještě hůř, věřte mi.
-Viděl jste Yankees? -Ti byli v laufu.
Páni.
Musíš dostat něco do žaludku.
Miláčku, miláčku.
Můžeš si před školkou vzít aspoň jedno sousto?
Co je to tady za vodopád slz?
Řekla jsem jí, že ji odveze chůva, protože Matt se necítí dobře.
Ale já nechci jet s chůvou.
Bene?
Můžeš mě odvézt ty?
Prosím.
Miláčku?
Moc mě to mrzí, ale Ben musí dneska do práce.
Vždyť je to jen hodinka. Odvezu ji.
Nevím, proč to mám pořád vysvětlovat.
Jedu správně. Věř mi trochu.
Ale ten park je...
Promiň, Bene.
On je vlastně tady.
Jako její klon.
Páni. To vypadá na prima oslavu.
Jo, to taky je.
Která je Maddie?
Ta v růžovým.
Prima. Ta v růžovém.
Sedni si zatím k ostatním mamkám.
-Tak jo. Dáš Maddie dárek? -Jo.
Tak jo.
Bav se.
K ostatním mamkám.
-Freprino nebo tak nějak. -Vůbec je neznám.
-Zdravím. Já jsem Ben. -Jane.
-Těší mě. -Emily.
Dneska pomáhám Mattovi a Jules.
-Vy jste Mattův táta? -Ne.
Pracuji pro Jules.
To vadí?
Jen jsem slyšela, že je dost tvrdá.
Tvrdá? Jules? Ano, úplná dračice.
Snad proto se stala hitem internetu.
Určitě jste na ni hrdé.
Jedna z vás prolamuje bariéry technologického světa.
Takže bravo, viďte?
Jo. To jistě.
Tak copak?
Není mi dobře.
Vážně? Chceš ke mně na klín?
Jestli je nemocná, asi by tu neměla být.
Tvrdý verdikt. Tak zvednem kotvy?
To jako "odjedem"?
Bohužel.
A já si teď myslím něco modrýho!
-Je to auto vedle nás? -Ne.
Je to psí vodítko?
Ne.
Je to obloha?
Ano! Uhodls.
-Jsi na řadě, Bene. -Tak jo.
Mám dobrou hádanku.
Myslím si něco zeleného.
Je to tamten strom?
Ne.
Jsou to tamty dveře?
Ty jsou taky zelený.
Jsou, Bene?
Jsou to ty dveře?
Jo, jsou. Šikulka.
JAK TO JDE? DÍKY!
VŠE OK.
Mockrát díky, Bene.
Pojďte do kuchyně.
Dáte si něco, než pojedete? Kafe nebo něco k snědku?
To je dobrý, dík.
Tak jaká byla? Dělala vám problémy?
Byla perfektní.
Na oslavě jí nebylo dobře, takže jsme odjeli dřív
a pak usnula v autě, tak jsem ji nechal.
To jste hodný. Díky.
Pardon.
Vy už se zjevně cítíte líp.
Jo. Asi jsem si potřeboval trochu odpočinout.
Možná jsem nakonec nebyl nemocný, nevím.
Bene, chtěl jsem se na něco zeptat.
Co si myslíte o tom hledání ředitele?
Jste zasvěcenější než já.
Vím, že se Jules každému snaží vyhovět.
Investorům,
firmě,
vám.
Má toho strašně moc. Ten tlak je neuvěřitelný.
Jsem špatný, když si toho ředitele přeju?
Chci totéž co ona, ale víte, jak to tu vypadá.
Vidíme se málo a tím se to možná spraví.
Ředitelem se spraví to, co se tu děje?
Ať se rozhodne jakkoliv, chci, aby byla spokojená.
Jistě.
Zaslouží si to.
Jo, zaslouží si to.
-Ahoj, Amy. -Ahoj, Bene.
Benjamine, co říkáš? Sehnal jsem ho na eBay.
Měls pravdu. Klasika.
Je úžasný.
A mnoho dalších...!
Tak jak to šlo?
Máte skvělou dceru, Jules. Je líbezná.
Mockrát vám děkuju.
Už se těšíte na zítřek v San Francisku?
-Je vám dobře? -Jo.
-Snad jste něco nechytil od Matta? -Ne.
-Určitě? -Stoprocentně.
Co to je?
Prášky na tlak. Beru je denně.
-Určitě je vám dobře? -Jo.
Jste strašně červený.
Zajděte za Fionou a trochu si oddechněte.
Copak?
Bene, není ti nic?
Jako bys nebyl ve své kůži.
Becky. Zdá se ti v pořádku?
Díky, myslím, že mi nic není.
Mám spoustu práce. Všechno dobrý.
Myslíš tu barvu?
Vy jste se zbláznili. Cítím se na 100 %.
Rozejděte se. Máme spoustu práce.
Dobře.
Bene, jestli vám toho nakládám na bedra příliš,
tak se mnou do San Franciska nemusíte jezdit.
Jules, v mém věku se lidé někdy unaví. Nic víc.
Vy jste unavený? Proto jste se na mě ani jednou nepodíval?
Dívám se na vás.
Jules.
-Volá Cameron. -Dobře.
Jestli se do večera nebudete cítit líp...
Jen říkám, že můžu jet i sama. Jsem velká holka. Zvládnu to.
Ne, vážně. O co jde, Bene?
Totiž, jsem citlivý člověk.
Lidi si to o mně nemyslí, ale jsem.
Pod chlapskou slupkou, kterou tak obdivujete,
jsem uzlíček citů.
To já vím.
Dobře.
A to je celé?
24 hodin divného chování vysvětlíte tím, že jste uzlíček citů?
Jules.
Bene.
Jules, co tu vyvádíme? Máme volno,
letíme první třídou, pojďme si to užít.
To si dám líbit.
Dámy a pánové, zahajujeme klesání.
Zapněte si prosím bezpečnostní pásy, sklopte stolky
a zastrčte příruční zavazadla pod sedadlo před vámi.
Je vám dobře?
Jo.
Zítra se sejdu s člověkem, který se může stát mým šéfem.
Spousta lidí má šéfy, že? Vlastně většina.
Je to prosté, Jules. Jestli budete mít pocit,
že Townsend bude přínos, jděte do toho. Jinak...
Přesně tak. To, že letím takovou dálku...
To nic neznamená.
Souhlasím.
Můžu si vzít prášek na uklidnění, když jsem měla víno?
Pár hodin bych počkal.
Tohle dělám před přistáním. Teď budem v pohodě.
-Jules, slyšíte to? -Jo, slyším.
Jste v pořádku?
Ten alarm nevěstí nic dobrého. Je to znamení, Bene.
To jistě ne. Ten prášek jste si nevzala?
Řekl jste mi, ať počkám.
Vy máte vlastní župan?
Jo.
Dámy a pánové, v jednom pokoji se spustil detektor kouře,
ale problém už je vyřešen. Velice se omlouváme.
Sto lidí, dva výtahy. Určitě je to znamení.
Díky za doprovod.
Chcete vidět můj pokoj?
Hezký.
Myslím, jestli nechcete dál.
Mám tu konvici s čajem. Můžem si dát čaj nebo...
Jsem strašně nervózní ze zítřka.
Lehněte si.
Jste unavený. Sednu si do křesla.
Prosím.
Myslel jsem, že budete v křesle.
Nechte mě tu, prosím. Taky si potřebuju lehnout.
Nemusíme se bavit o práci.
Tak o čem se budeme bavit?
O manželství?
Povíte mi o své ženě?
Byla skvělá, že?
To byla.
Jmenovala se Molly.
Byla ředitelkou střední školy.
Milovanou.
Perfektní. Byli jste svoji dlouho?
Ne dost dlouho.
42 let.
Fíha. Jaké to bylo?
Víte, jak lidi říkají, že spolu chtějí zestárnout?
Tak nám se to povedlo.
Seznámili jsme se, když mi bylo dvacet a jí devatenáct.
A úžasné bylo, že se nikdy nezměnila.
A to je dost těžké.
Zvládala život, jako by byl hračka.
Vždycky.
I když hračka nebyl.
Tak to vám závidím.
Máte hlad?
Máme gumové medvídky, čokoládu, brambůrky...
Jo. Přinesu to všechno.
Víte, že jsou po 15 dolarech?
Bene, vlastním hodně velký e-shop. Pojďme být šílení.
Tak jo.
Takže...
Jo, takže...
Mám pro vás šrapnel.
Matt mě podvádí.
Moment. Vy o tom víte?
Co to znamená?
Vy o tom víte?
Viděl jsem je spolu.
Proboha, kdy?
Včera.
Pardon. Byla to náhoda, ale viděl jsem je.
Včera.
Takže to pokračuje.
Jak dlouho to víte?
Asi 18 dní.
Je to máma z Paigeiny školky.
Pořád to nechápu.
Dělala jsem sendviče a ležel tam jeho telefon.
On byl nahoře s Paige a pořád mu chodily zprávy.
Nevím proč, ale přečetla jsem je.
Nebylo to dobrý.
On ví, že to víte?
Ne.
Upřímně řečeno nejsem připravená to řešit.
Ráda bych byla míň zdeptaná, kdyby to bylo možné.
Je to klasika, viďte?
Manžel úspěšné ženy má pocit, že je ohroženo jeho mužství, a tak jedná.
S milenkou se zřejmě cítí víc jako muž.
Já někdy nevím, jak to v něm probudit.
Moment. Nechcete to vyčítat sobě, že ne?
Ne! On je ten, kdo dělá špatnou věc. To chápu.
Volný vztah není nic pro mě.
Ale přemýšlím o tom
a doufám, že je to od něj jen strašlivá chyba v úsudku, ne láska.
A že až si tím projde, budem nakonec zase v pohodě.
Co si o tom myslíte?
Zjevně to nepokládáte za možné.
-Bylo by to neobvyklé. -To chápu.
Chápu, že ne každý to dokáže.
Ale my nejsme každý.
Věřím nám,
protože mě snad pořád miluje.
A zažili jsme toho spolu tolik, že...
Bože, váš výraz je tak průhledný.
Některé páry to přežijí. Vygooglovala jsem si to.
"Jak po nevěře zůstat spolu". Spousta jich to dokáže.
Musí být přece možné to překlenout
a soustředit se na nás, ne na nevěru.
Nechci se ho vzdát.
Znám ho a vím, že takový není.
Ale taky jsem jen člověk
a jsem na něj šíleně naštvaná.
Strašně rychle nás potkala spousta věcí. Vlastně jsem to trochu čekala.
Když jsme začínali, byl úspěšnější než já.
To jsem nevěděl.
Ano. Byl vycházející hvězda. Ale obětoval se, abych mohla dělat tohle.
Byl úžasný.
Celé to byl jeho nápad.
Proto vůbec uvažuju o nějakém řediteli.
Říkám si, že mi pomůže dostat život zpátky do správných kolejí.
To už stačí. Nechci být větší feminista než vy,
ale můžete snad mít skvělou kariéru,
aniž byste za to musela platit daň v podobě manželovy nevěry.
Přesně.
Myslím to vážně.
Já taky. Ale život je takový, příteli.
Není. Ne vždy.
-Určitě bych tak snadno neodpouštěl. -Já neodpouštím.
Jen říkám, že bych odpustit mohla.
Ale nemyslete si, že to neprožívám. Je to zdrcující.
A když pomyslím na Paige...
Ach, ne.
A kdybychom se rozvedli, on se zase ožení.
Možná ne s ní, ale s někým.
A oba víme, že se mnou to není lehké.
Mohla bych navždy zůstat svobodná, což znamená, že...
Odpusťte, ale nemůžu z toho v noci spát.
Z čeho?
Že nechci být pohřbená sama.
Paige bude s manželem, Matt s novou rodinou
a mě pohřbí s cizími lidmi.
Pohřbí mě v části hřbitova vyhrazené osamělým.
Copak to není důvod zůstat spolu?
To je prostě děsivá představa.
Tak tohle smeťme ze stolu. Hned teď.
Můžou vás pohřbít se mnou a s Molly. Náhodou tam máme místo.
Mockrát díky. To je...
Když pomyslím, že jsem vás nechtěla...
Zrovna tu nemám kapesník.
Nechcete...
... se mrknout na telku?
Na pár minut?
Jo, klidně.
I když se plánovaná fúze...
Na letiště, prosím.
Tak líbil se nám?
Všechno řekl správně.
Že nikdo nezná AboutTheFit tak jako já.
A že nechce sebrat firmě duši.
Že nemá žádný plán. Chce nás sledovat a zjistit, co funguje.
Byl zdvořilý, uctivý a superelegantní.
A já ho vzala.
Vážně?
Jo.
Přímo na místě?
Řekl mi, ať se na to vyspím,
ale já na to, že ta práce je jeho.
A podali jsme si ruce.
Kdybychom spolu někdy nesouhlasili, bude mít poslední slovo.
Jistě. Je to ředitel.
Jo. Jasan.
Ahoj.
Čau.
Voníš mátou.
Vařil jsem mátový čaj.
Tak co?
Ano? Ne?
Jdu do toho.
Moc se mi líbil.
A nabídla jsem mu to.
Páni. Fakt?
Jo.
A jsi s tím srovnaná?
Jo.
Prospěje nám to.
Nemáme tu... pořádný chlast? Vodku nebo něco?
Jo.
Tím "prospěje nám to" jsi myslela...
AboutTheFit,
anebo nás?
Nás dva.
Říkám si, že když mi někdo trochu ulehčí v práci, tak se třeba...
... vrátíme tam, kde jsme byli před 18 měsíci.
Džina prý do lahve nevrátíš, ale zkusit to můžem, ne?
Ahoj!
Čau. Ty tu bydlíš?
Jo, Ben mě vzal k sobě, než si něco najdu.
Mám mu říct, že jste tu?
Zazvoním.
Tak jo.
Fiono?!
Jules! Pojďte dál.
Zrovna jdu do práce.
Ben je tady.
Nebudu vás rušit.
Zatím.
Ahoj.
Páni.
Ty a Fiona, jo? Kdo by to byl řekl?
Je to skvělá holka.
Včera večer mě překvapila. Přinesla večeři.
Je to horká novinka.
Blahopřeju. Mám ji moc ráda.
Jo.
Dneska jsem vstala trochu dřív, zhruba ve čtyři.
Matt a Paige jeli na výlet, tak jsem si řekla, že se zastavím.
Jo.
Chtěla jsem ti říct,
že jsem se na to vyspala.
Townsendovi jsem ještě nevolala,
ale pořád cítím, že je to správné.
Totiž...
Taky jsem moc dobře nespal.
Kvůli tomu?
Vzpomínáš, jak jsme jeli do skladu?
Vnucovala jsi mi špatnou trasu.
Jo, vzpomínám.
Stál jsem opodál
a díval se, jak učíš dělnice skládat a balit šaty.
V tu chvíli jsem pochopil, proč máš úspěch.
Nikdo nebude firmě tak oddaný jako ty, Jules.
Pro mě je to jasné.
Firma tě potřebuje a ty ji s dovolením taky.
Může přijít někdo zkušenější, ale nikdy nebude vědět, co víš ty.
Nikdy jsem nic takového nezažil.
Zažije to málokdo.
Ten úžasný a vzrušující pocit, žes něco vytvořila.
To je sen, ne?
A toho se chceš vzdát kvůli naději, že tvůj manžel nechá milenku?
To mi nejde dohromady.
Měla bys mít skvělý pocit z toho, cos dokázala.
A moc nerad bych viděl, kdyby ti to někdo bral.
Možná jsi přišla proto, aby sis to vyslechla.
Ano.
A možná i proto, že jsi můj...
Stážista.
Chtěla jsem říct stážista a nejlepší přítel.
Není třeba být sentimentální, i když víme, že nás možná spolu pohřbí.
Blíž už si být nemůžeme.
V takových chvílích potřebuješ někoho, na koho je spoleh.
Takže díky.
Mimochodem máš krásný dům.
Díky.
Takže?
Pojedeme?
Tak jo.
Vítejte oba zpátky.
Chci ti něco ukázat, Jules.
Vzpomínáš na ten telefonát
o družičkách, kterým přišly šedé šaty
a my jsme je museli přes noc vyměnit?
Jo, jo. Rachel.
Tak koukej.
Hedvábné šifonové šaty.
Vypadají nádherně.
A tohle právě přišlo od Marka Townsenda.
-Tady. -Dík.
-Becky? Dej mi jeho číslo, jo? -Dobře.
Tady Jules.
Ahoj, Alonzo, copak?
Potřebujem jich tolik?
Snad nejdu moc pozdě.
Kvůli mně to nedělej, Jules. Prosím.
Udělej, co pokládáš za vhodné.
Proboha.
Chci svou firmu řídit dál, Matte. To bys měl vědět.
Tak to udělej. Nechci, abys byla nešťastná.
Já už nešťastná jsem.
Musím ti něco říct.
Já vím.
Jen mi řekni, jestli už to končí.
Nevím, jak dlouho to ještě...
Už to skončilo.
Ani nevíš, jak mě to mrzí a stydím se.
Myslel jsem, že to dokážu.
Být chlap, kterého jsem ti kdysi sliboval.
Ale pak se něco...
Myslel jsem, že tě ztrácím.
Ale ztrácel jsem sebe.
Ztratil jsem se.
Svět je matoucí a nějak se mi popletlo, kdo vlastně jsem.
A když teď vidím, jak jsi kvůli mně ochotná se všeho vzdát...
Nedopustím to.
Miluju tě a budu mnohem lepší, pokud mi to dovolíš.
Prosím, Jules.
Dovol mi to napravit.
Víš, co by bylo fajn?
Kdybys nosil kapesník.
Už jsi volala Townsendovi?
Protože jestli někdo nepotřebuje šéfa,
tak jsi to ty.
Chystala jsem se mu říct, že jsem si to rozmyslela.
Jsme tady dobří.
Zvládneme to.
Postarám se o to.
Fajn.
Becky. Kde je Ben?
Nevím. Říkal, že si bere volno.
Fiono.
Nevíte, kde je Ben?
Čau.
Dobře.
-Nerada ruším. -Nevadí. Tady.
Natáhnout levou ruku, Jules.
Levé koleno nahoru...
Dýchat, najít vnitřní rovnováhu.
-Dělám to správně? -Skoro.
Mám dobrou zprávu.
Prima. Až skončíme.
Zhluboka dýchej, Jules.
To je ono, takhle.
Nahoru.
Jiří Kobělka SDI Media