Tekstet af SUBSTANCE for DanishBits.org
Tidligere i Marvels Agents Of S.H.I.E.L.D...
- Fortæl os, hvad du søger efter? - Di'Allas. De er lavet af sten.
De kan skabe, sende væsner gennem rummet -
- og tid... - Monolitter.
Du frarøvede mig min familie, og så tog du det eneste, -
- jeg havde tilbage, minderne om dem.
Det er ikke fordi, jeg stjal dine minder. Du havde ingen til at begynde med.
- Vi kan stoppe dem. - Tag trapperne.
Jeg går bagom.
- Hvor er hun? - Ikke her.
Sig til Sarge, jeg fuldførte missionen.
For dem der har tjent siden begyndelsen, og for dem der lige er begyndt.
Fordi uden alle jer, så var der ingen S.H.I.E.L.D.
Jeg vidste, det ikke var Coulson.
Vi så alle noget i Sarge, der ikke var der.
Skulle have dræbt ham i det øjeblik, jeg så ham.
Dig? Virkelig?
Du godeste. Coulson.
Det er mystisk.
Det er ikke vores fyr. Husk det. Men gør hvad I kan.
Vi holder dig opdateret,
- Er hun her? - Hun vil dog ikke tale med os.
Ingen grund til at spørge. Jeg gjorde det.
Jeg skød ham.
Hvorfor?
Fordi det måtte gøres.
Tekstet af SUBSTANCE for DanishBits.org
Hvad pokker, May?
Virkelig? Du vil skyde en fyr i varetægt og så være tavs.
Tavsere.
Ved du overhovedet, hvad han er?
Nej.
Men jeg ved, hvad han er i stand til.
Han efterlod vores hold og 100.000 uskyldige for at dø.
- Han er helt sikkert ikke Coulson. - Det er han ikke.
At han fortjente det.
Men jeg ved også, hvad du er, -
- og selvtægtsmand står ikke på listen.
Ansigtet...
Hans ansigt har ikke noget med det at gøre.
Jeg ved, det går dig på. Det gør det også for mig.
Men det er ikke det, vi gør. Det er ekstremt.
Det var tid til det ekstreme.
May har ikke været sig selv, siden han dukkede op. Hun havde ham i sigte.
Hun sagde, hun ville dræbe ham.
Jeg kan ikke bebrejde hende, men jeg giver hende alligevel skylden.
- Det er... - Brød hun sammen? Jeg forstår det ikke.
Jeg forstår det at ville forhindre fremtidig lidelse.
Hun har gjort det før, og hun er ikke den eneste.
Jeg ved det. Men denne mand var i vores varetægt.
May var min højre hånd i nogle måneder.
Jeg troede, jeg var ved at lære hende at kende.
Jeg vil se videoovervågningen. Lad mig vide, hvis der sker noget her.
Jeg har lige hørt, hvad der skete.
- Jeg kan ikke tro det. - Heller ikke jeg.
Har dem.
Ikke at det gør en forskel nu.
- Tak, vi klarer det herfra. - Okay.
Ligheden er slående.
Skræmmer det dig, hvor meget han ligner Coulson?
- For det skræmmer mig også. - Jamen det. Også dette.
Vent.
Har han en puls?
Det er vanvittigt.
Han blev skudt fire gange. Han mistede næsten alt sit blod.
- Hvorfor er han så lang tid om at dø? - Nej, du forstår det ikke.
Den bliver stærkere.
Han vender tilbage.
Hvad er han?
- Gav hun en forklaring? - Ja, Sarge. Hun er ikke en fan.
- Kan ikke bebrejde hende. - Han kidnappede hende.
- Og låste os inde med en atombombe. - Dræbte agenter med koldt blod.
Og han har Coulsons ansigt. Det kan ikke være nemt for hende.
Verden er et bedre sted uden ham. Men hvorfor et våben?
May kan ikke lide våben.
Hun ville slå ham til plukfisk øjeblikkeligt.
- Og hun ville nyde det. - Det kunne være sjovt at se.
Men en ubevæbnet mand i en celle?
- Selvom du ikke var en fan... - Som en sild i en tønde.
Sådan gør hun ikke. Vi har alle trænet med hende.
Hun ville ikke bruge en pistol.
Okay.
Piper, undersøg Mays rum, og se om noget ikke er, som det skal være.
Jeg undersøger hende, efter vi parkerede Sarges lastbil.
- Jeg taler med hende. - Godt.
Du har tilbragt mest tid med hende. Måske vil hun tale med dig.
Giv os et øjeblik.
Endelig nogen, der ved noget. Vil du informere mig?
May.
- Hvorfor er jeg låst inde? - Hvad snakker du om?
- Og hvordan kom jeg herind? - Ved du det ikke?
Ved hvad præcis?
Jeg husker, jeg forlod festen, og pludselig var jeg i varetægt.
- Hvad sker der? - Husker du ikke, du skød Sarge?
Jeg gjorde hvad?
Hvem er der?
Så de flytter Sarges lig til kapellet?
Det var hårdt at se den fyrs ansigt.
Jeg var der ikke, da han...
Da den ægte Coulson døde.
Kendte du... kendte du den rigtige?
Ikke så godt som jeg gerne ville.
Jeg tog væk før det... skete.
Jeg ville finde min plads i den ny verden. Eller det troede jeg da.
Du er en mand i en forkert tid.
Og min original er i jorden.
En fyr med Coulsons ansigt burde ikke ryste mig, men...
Jeg kan forklare os. Jeg kan ikke forklare ham.
Har du prøvet?
Se her.
Jeg forsøger... Jeg prøver at få det til at passe sammen.
Coulson interagerede med en monolit.
Izel fortalte, at hun ledte efter monolitter.
Og Sarge jagtede Izel.
Men hvordan hænger de to sammen? Hvor passer hun ind i billedet?
Det er ene gode spørgsmål, men de, -
- der kunne besvare dem, er døde. - Du brugte en del til sammen med Sarge.
- Fandt du ud af noget om ham? - Ikke meget.
Og han er ikke særlig rar. Han lavede et nummer med min analyse.
Det hørte jeg.
Så har du nok også hørt, -
- at virksomheden var meget succesfuld.
Var det derfor, du startede den? For at tjene penge?
Jeg... Nej, det var for videnskaben.
For penge betyder ikke alt, og de er temmelig forfærdelige.
Tja, du ved, videnskabelige fremskridt kræver kapital.
- Du mangler penge. - Tja, de kan også være til gavn.
Lad os se... okay.
Som i fremtiden hvor vi har de armbånd med valuta, -
- og det er faktisk ikke et godt system, vel?
Det har nok noget med min syn på kapitalisme...
Og fremskaffelsen af varer...
Og der er Piper! Lad os tale med Piper.
De herrer.
- Har du hørt om May? - Ja.
Opdagede du noget sært, da hun kom tilbage?
Intet. Hun var, som hun plejer, stoiske, grublende May.
Til hun ikke var det mere.
Hvad med dig? Lagde du mærke til noget sært?
Ikke synderligt. Men... mit gæt er...
May skal nok klare sig. Jeg forhører mig rundt omkring.
Så kan du hjælpe mig med dette udstyr, så vi kan tage vævsprøver fra Sarge.
Det var ikke mig!
Jeg siger dig jo, jeg skød ham ikke!
Jeg siger, at du gjorde. Og du har lige indrømmet det.
Men det virker ikke til, du husker det. Så hvad kan du huske?
Jaco tog bomben og sprængte fartøjet i luften.
Vi kom tilbage til Lighthouset, drak øl, whisky og lavede toasts.
Davis blev stangstiv.
Du og Mack skulle tydeligvis til at dyrke sex.
Du spurgte, hvad jeg huskede. Jeg var rasende.
Men jeg ville ikke skyde Sarge. Jeg ville bare sove.
Okay.
- Så du gik til dit rum? - Jeg sagde godnat og...
Hvad er der?
Mit rum.
- Jeg tror ikke, jeg nåede frem. - Hvor langt nåede du?
Jeg steg ud af elevatoren...
Så du nogen?
Kun Davis, der prøvede at finde...
Diaz?
Hvem gjorde dette?
Jeg ved...
Jeg ved det ikke.
Jeg holdt øje med May for et øjeblik siden, og så...
Dette.
- Du ville se mig? - Jeg tænkte, du ville se dette.
Hvorfor skjuler du Sarge hernede? Er han stadig i live?
Det kan man godt sige.
Jeg var ellers sikker på, han ville være forblødt nu -
- med... alle de skudhuller.
Hvilke skudhuller?
De er allesammen... helet.
Det giver ingen mening.
Forventer vi nu, tingene her skal give mening?
Hvad er han?
Fitz og jeg tænkte det samme. Vi arbejder på det.
Du gjorde det rigtige ved at skjule ham hernede, til vi ved, hvad der foregår.
I mellemtiden sætter jeg en vagt mere herned.
Bestemt ikke.
- Jo færre der kender til Sarge, jo bedre. - Jeg lader dig ikke alene hernede.
- Han er farlig, hvis han lever - Med al respekt, sir, jeg klarer det.
- Han er fikseret. - Jeg tager ingen chancer.
Jeg har kæmpet med ham. Jeg ved, hvor stærk han er.
- Kan I ikke lade være med at hamre? - Du svarede jo ikke.
Sover tømmermændene væk...
Eller prøvede på det med den hamren i hovedet.
- Du ser skidt ud, Davis. - Sjovt, jeg har det glimrende.
Jeg kan ikke feste som i gamle dage, tror jeg.
Jeg troede, jeg lærte af mine fejl efter 2019 rumhændelsen.
Hvor mange øl fik du i går aftes?
Det husker jeg ikke.
Så du May i korridoren?
Hun var den første, jeg så efter mit blackout, -
- så jeg havde det dårligt.
Hun tog det roligt. Hun var sød.
Var Melinda May sød?
Betyder det noget andet?
Hun sagde, jeg så skidt ud, og jeg skulle hvile mig.
Men ja, nu når jeg siger det højt. Hun er normalt mere... grov.
Mistede du tidsfornemmelsen også?
Piper!
Det er mig.
Jeg vil bare lige spørge dig om noget.
- Jeg har... - Hvordan ved man, om nogen -
- kan lide dit selskab?
Det er til...
En app.
- Jeg ved det ikke. - Du så Fitz og jeg tale tidligere.
Er det et godt eksempel på en bedstefar, -
- som nyder sit barnebarns selskab, og ikke hader ham denne gang?
Bedstefar.
Det tror jeg.
Det tænkte jeg også.
- Er det en Shrikekrystal? - Det er noget, vi har...
De er farlige. Jeg tror ikke, du skal håndtere den.
Spørg giganten Jaco. Han var der.
Han brændte sammen med skibet.
Gjorde han?
Nej, nej.
Vi jagtede den kvindelige rumvæsen.
- Izel. - Nemlig.
Jeg jagtede hende ind i rummet og fik øje på hende.
Men...
Det er alt, jeg husker.
Du ved det sikkert ikke, men den kan gøre dig til en zombie.
Jeg kan lægge den tilbage for dig.
Jeg havde håbet på, du ikke havde bemærket den.
Noget er helt galt.
Er du okay?
Du ser ikke så godt ud.
Jeg...
Jeg tænker ikke klart i øjeblikket.
Du er ikke den eneste, der har det sådan.
Pas på dig selv. Hvil dig.
Mack.
May skød ikke Sarge.
- Det var Izel. - Hvordan er det muligt?
Åben dør.
Mr. Shaw. Har du brug for hjælp?
- Hvad mener I med "hvem som helst." - Hun besætter folk.
Så hun var ikke på skibet.
Hun var i Davis og derefter May. Alle er udsat.
Det forklare tidstabene. Det gjorde jeg.
Der er en fejl med døren. Den åbner ikke.
Det er ikke en fejl.
Du har ikke adgang. Den kun for den øverste ledelse.
Det holder folk væk fra at lave penge på stjålne S.H.I.E.L.D.ting.
Øverste ledelse. Som dig selv?
- Ligner jeg direktøren? - Nej.
Men jeg har set nogen, der gør.
Mack, jeg ved, det lyder skørt, men hvis du bare...
Hvad laver du?
Jeg låser Lighthouse. Jeg låser hende inde.
- Tak for at slippe mig fri. - Tak mig ikke endnu.
Det kropsstjælende rumvæsen er på fri fod.
- Selvfølgelig. - Lighthouseområdet er sikret.
Indgangen er låst.
Adgang til etagerne er begrænset.
Agenterne i Rivers End er okay, og de har givet tilflugtsstedet besked.
Jeg tæller, hvor mange der er i Lighthouse.
Godt.
- Hvordan finder vi hende? - Kender vi hendes motiv?
Hun skød Sarge. Måske var hun bare efter ham.
Hun kunne forlade stedet efter, men hun blev her, hvorfor?
Vi burde spørge, hvem hun er nu.
Vi isolerer agenterne. Forhør en efter en.
- Ikke godt, hvis hun stiller spørgsmålene. - Jeg burde tage en teknologisk tilgang.
- Hun kunne være hvem som helst. - Hun kunne være en af os her.
Det er mere skræmmende når ingen siger noget.
May har ret.
Izel kunne være her nu og holde øje med os.
Lærer nyt.
Vi kender ikke reglerne...
Hvordan hun går fra person til person, hvor længe hun kan være der.
Vi ved én ting.
Hun kendte ikke til Mays liv, da hun var inde i hende.
- Hun skulle gætte. - Har hun ikke adgang til minderne?
Fantastisk.
Alle burde dele en hemmelighed, hun ikke kender til.
Jo mere privat jo bedre.
- Fantastisk. - Godt -
- men det skal være noget, en anden kan bekræfte.
Vi tjekker alle først og så alle andre på basen.
- Det er den bedste plan indtil videre. - Er det planen?
Jeg har ingen hemmeligheder.
- Har du andre ideer? - Jeg starter.
Jeg siger til folk, at jeg kun savner Pitosi -
- til jul, men det passer ikke.
- Gør det ikke? - Nej, det gør ikke.
Hun sagde det til mig.
Der er en dag hvert år, hvor jeg savner ham mere.
Din mors fødselsdag.
Det er May.
- Hun er også clearet. - Okay.
Daisy sender anonymt noget af hendes løn til en udenfor S.H.I.E.L.D.
Amanda Campbell, Lincolns søster.
Mack er clearet.
Det er du også.
Vil du og Yo-Yo komme med mig et øjeblik?
- Mack! - Mack.
Hvad er dette?
Hør mig ud.
Nye sikkerhedsforanstaltninger. De er låst inde.
Jeg kan stadig bryde igennem glasset.
Men Izel kan ikke, håber jeg.
Du har lige låst vores to største aktiver inde.
Nej.
Han låste de stærkeste våben, hun har at bruge i mod os inde.
Forestil jer hun kom ind i en af dem.
Hvis Izel fik fat i jeres evner, så er vi døde.
I to bliver derinde, indtil vi fanger hende, uanset hvad. Forstår I?
Måske er det et trick. Måske er hun inde i dig?
Han vidste, hvad han skulle spørge Daisy om.
Rolig nu, karl smart.
Du er den næste.
- Jeg har ingen hemmeligheder som nogen... - Jo, du har.
Da vi var på Krylor, der tog du noget.
- Vidste du det? - Jeg ledte missionen, jeg vidste alt.
Og du er overhovedet ikke så smart, som du selv tror.
Jeg stjal en kuglepen.
En kuglepen?
En rumpen. Jeg syntes, den var sejt.
Rumvæsner skriver ting ned. Det vidste jeg ikke.
Du er clearet. Men også latterlig.
Jeg er ikke tryg ved dette længere.
- Der må være en anden... - Klart han ikke vil tale.
- Rumkvinden er inde i ham. - Hvad?
Hvorfor siger du det? Det ved du ikke.
Jeg fik et blackout i en time i dag. Da jeg vågnede, var Deke der.
Jeg lagde alle fakta sammen.
Jeg mistede også tid i dag, og det sidste jeg husker var, -
- at jeg så Piper, så måske er hun Izel.
- Det lyder som noget, Izel ville sige. - Det gør det også.
Jeg ved, jeg er mig. Jeg ved ikke, hvem du er.
Fitz.
Hvad med dig?
Det står klart, at en af de to er nødt til at svare.
Ja, men stadigvæk...
Hvor var Simmons under dække, den første gang vi mødtes?
Du stiller mange spørgsmål.
Alle ved, det smarteste, hun kunne gøre, -
- ville være at gå efter direktøren.
Det er ikke tilfældigvis dig, vel?
Fitz.
Hvor var Simmons?
Du kender ikke svaret, vel?
Hvad skete der?
Det behøver ikke at være så smertefuldt. Det kunne være så let.
Jeg skal bare vide, hvem der har de stærkeste kræfter.
I lader alle til at være venner, så lad os være smarte med det.
Bare giv mig det, jeg vil have.
Og så er jeg væk igen. Let og elegant.
Nej, Mack. Vent.
Måske hvis jeg gør skade på ham, så kommer hun måske ud.
Virker det som en god plan, min kære?
Jeg kan dræbe, hvem som helst af jer, når jeg vil.
Hvorfor kommer I ikke ud og stopper mig?
Hvad gør jer så specielle?
Lad være.
De har brug for os. De er mere sikre med os herinde.
Du hørte, hvad Mack sagde?
Tingene sker hurtigt, ikke?
- Svært at følge med. - Jeg er hurtigere end hende.
Men hvis du ikke er, så er vi alle døde.
Dårlig ide, skat.
- Nej! Piper, nej! - Nej!
Forstår du nu?
Ser I hvordan tingene kunne være meget værre?
Jeg skal bare bruge en med adgang. Så er jeg væk.
- Davis, skyd hende. - Jeg kan ikke skyde Piper, direktør.
Du skal bare såre hende. Jeg tager mig af Izel, når hun kommer ud.
Få ham ikke til at gøre noget vi alle vil fortryde, direktør.
Davis, nu!
Jeg advarede jer. Det kunne være værre.
Gør det ikke!
Hvad gør du ved ham?
Så tapper.
Og så skrøbelig.
Nej!
Davis.
Følg ikke efter mig.
Jeg ville hade, der skulle blive flere ofre.
Jamen...
Du er kommet tilbage til os.
Hvad?
Hvor er jeg?
Hun skød mig.
Det ved jeg... May.
Men det var ikke May. Vi tror, hun var besat.
Izel.
Selvfølgelig.
Sådan gør hun det, og derfor slipper altid væk.
- Vores folk arbejder på det. - De vil dø, hvis de ikke allerede er det.
Lad mig gå.
Du går ingen steder.
Til alle agenter, vi må lokalisere direktør Mackenzie nu.
Angrib ikke. Han er ekstremt farlig.
Meld direktørens lokalitet til centralkommandoen med det samme.
Vi finder ham.
Fitz.
Hvorfor Mack? Hvad har Izel brug for?
Hun fortalte Simmons og mig, at hun ledte efter monolitterne.
Men de er væk, ikke? Alle tre eksploderede.
- Der er intet spor af dem nogen steder. - Ikke et fysisk spor.
- Der blev efterladt et lys. - Du sagde, det var Frygtdimensionen.
- Vent, hvad? - Da monolitterne eksploderede -
- åbnede den frygtens dimension.
Jeg kæmpede imod en Kree, og jeg så min mor. Det var forfærdeligt.
Og du blev gift i en skov et par etager længere nede.
- Det var dejligt. Den anden dig. - Den manifesterede levende ting.
- Kød og blod. - Ja.
- Coulson gik ind og forseglede den. - Måske var det ikke en dimension.
Izel sagde, at monolitterne havde kræfter til at skabe.
Nu ved vi, at den ene monolit var rum, og den anden var tid.
- Hvad hvis den tredje var skabelse? - Måske var der frygten kom fra?
Tænk over det.
De fysiske sten blev sprængt. Det betyder ikke...
Det betyder ikke, energien forsvandt.
Lyset kunne bare være uinddæmmet monolitenergi.
Præcis, præcis.
Vi leder efter en forbindelse. Det kunne være den.
Godt, så du siger, da Coulson gik ind med den...
Det er muligt, at de tre energier tilsammen kunne -
- skabe en anden Coulson -
- gennem rum og tid -
- på en anden planet for år tilbage.
Og han blev efterladt der, -
- da vores Coulson forseglede Gravitoniumapparatet.
Hvis det er sandt, så ved han det ikke.
Jeg siger bare, at dit andet jeg troede, det var en Frygtdimension.
Ja, men han var ikke den kloge af os.
- Sir, jeg... - Jeg skal bruge dine håndjern.
Så starter vi.
Så dit Gravitoniumapparat indeholder energien fra tre monolitter.
Og hvis Izel får de kræfter selv...
Så er det ikke godt.
Daisy, Yo-Yo.
Vi ved, hvor Mack gik hen.
De er ikke her, men jeg kan fornemme deres tilstedeværelse.
Ligesom jeg kan fornemme dig.
Og du kunne fornemme mig.
Du vidste, hvor du kunne finde mig.
Jeg undrede mig over, hvor længe det ville tage.
Kugler kan ikke skade mig, mere end de kan skade dig.
- Ligegyldigt hvordan, så dræber jeg dig. - Kæreste.
Forstår du det ikke?
Du er ikke her for at dræbe mig. Du er her for at slutte dig til mig.
Du tager fejl.
Jeg ved, det er meget på en gang, men du og jeg...
Du og jeg er forbundet -
- som to noder i harmoni.
Jeg lover, hvis du lytter til, hvad du ved, der er sandt...
Jeg ved, du prøver at gøre mig ondt.
Får det dig til at have det bedre, så gør det.
Måske ikke på den måde, du forestillede dig, men det gør ondt.
Til trods for det, så dør jeg ikke af det.
- Og det vil du ikke engang have. - Selvfølgelig vil jeg det.
- På samme måde som du vil dræbe mig. - Dræbe dig?
Din stakkel. Hvis jeg ville dræbe dig, så var du død.
- Jeg prøver på at vække dig. - Jeg er vågen.
Jeg er vågen nok til at huske de mennesker, jeg elskede.
Familien jeg havde, og hvordan det føltes, da du tog dem fra mig.
- Det er ikke sandt. - Siger du, du ikke dræbte dem?
Jeg siger, du ikke havde en familie De minder er ikke dine.
- Det giver ikke mening. - Hvordan dræbte jeg dem så?
Du kan ikke huske det, fordi familien er ikke din.
Det er et levn fra den mand, hvis krop du nu besidder.
Nej, nej, jeg...
Jeg forstår ikke.
Jeg er først lige begyndt at forstå mig selv fuldt ud.
Jeg har altid spekuleret på, hvordan du fik formen, og hvor den kom fra.
Men på det her sted genkender de dette ansigt.
Kan du ikke se det?
Monolitterne skabte din krop, sendte den tilbage gennem tid og rum -
- hjem til vores verden. - Vores verden?
En planet, hvor vi ikke har nogen form, men længes efter det.
Denne menneskelige krop ankom. Den havde form.
Du overtog den og mistede dig selv, mistede mig.
Til gengæld har du alt, hvad dette uvillige hylster har med sig.
Erindringerne er ikke mine.
Nej.
Det er de ikke.
Men hvis de ikke var min familie, -
- hvis de ikke døde, hvorfor beskylder jeg så dig?
Denne vært... Tavshed er mest, hvem du er.
Men du kan stadig huske mit navn som en sang i dit hoved.
Du husker også dit navn.
Pachakutiq.
Selv om vores art ikke har nogen lyd til at høre det hvisket.
Nej, nej.
Jeg jager dig.
Du jager mig ikke. Du længes efter mig.
Dette hylster har forvirret dig.
Jeg er en af de meget få, der tog min egen form og forlod vores rige.
Du inspirerede mig til at gøre det. Og din eneste chance...
For at følge efter... Var at tage dette menneskelige hylster.
Du vil bare ind i mit hovedet, men jeg ved, hvad jeg ved.
- Jeg ville aldrig følge dig. - Men det gjorde du.
Og det var perfekt.
Vi fandt Di'Allas.
Vores ønske er ved at gå i opfyldelse.
Mack!
Mack.
Mack, rejs dig.
- Hvad laver I her? - Vi prøver at redde dig.
Jeg gav jer to en direkte ordre.
Vi kunne ikke lade hende tage dig. Hun kunne finde på alt.
Nemlig.
Vores ønske?
At give denne gave til resten af vores art.
Åbn døren, bringe dem igennem og give dem en krop.
Shrike.
Skabte milliarder af villige værter, som venter i hele galaksen.
Præcis som du havde forestillet dig.
Så ryst nu kæderne af denne her vulgære art -
- og vågn op!
Nej.
Jeg vil stoppe dig.
Jeg vil stoppe dig!
Jeg vil stoppe dig.
Jeg vil stoppe dig!
Det eneste der er stærkt nok til at besejre mig... er inde i dig.
Og du er bange for at slippe det fri.
Indtil videre.
Hej venner.
Det var derfor, du ville have hende gemt væk.
- Hvis du skader hende... - Skader hende?
Hun er den perfekte måde at undslippe dette sted.
Hvem ville være dum nok til at stoppe mig, når jeg kan skære jeres halse over, -
- før I selv opdagede det?
Tror du virkelig, vi bare lader dig gå?
Selvfølgelig ikke.
I lader mig flyve.
Du kan tage vores fly. Men jeg kommer med dig.
Hvad?
Ja.
Flere menneskelige opfattelser om kærlighed.
Fint.
Dit fly har plads nok.
Kom med.
Mack, nej.
- Han begår en fejl. - Nej. Han gør det rigtige.
- Han overgiver sig selv. - Han stoler på sit hold.
Denne menneskelige krop ankom. Den havde form.
Du tog den, men mistede dig selv og mistede mig.
Så der er et helt rige af kropsløse væsner?
Og jeg troede, vi havde set det hele, men... nej.
Vi har faktisk set sådan noget før.
Ghost Rider.
Fordi han er et spøgelse, der rider... i en persons krop?
Ja, det tror jeg.
Ret så bogstavelig.
Det er ret så dødeligt.
Derfor er vi nødt til at holde øje med ham.
Hvis han er sådan noget...
Vil cellen ikke være nok.
Det er ikke sandt.
Det er ikke mig.
Jeg ved, hvem jeg er. Og jeg ved, det ikke er mig.
Tekstet af SUBSTANCE for DanishBits.org