I 1986 begyndte Marie Calvin som krigskorrespondent og dækkede -
- alle store konflikter fra Irak over Afghanistan til Syrien.
HOMS, SYRIEN
Sidste spørgsmål: Om 50 år vil en teenager finde det her interview -
- og overveje at blive journalist.
Hvad vil du fortælle den unge person -
- om det at være krigskorrespondent?
Det er et svært spørgsmål. Det er som at skrive sin egen nekrolog.
Når jeg ser tilbage på det, var det vigtigt for mig -
- at tage derud og skrive noget, -
- der kunne få andre til at synes, det var lige så vigtigt,
- som jeg gjorde dengang.
Man kommer aldrig nogen vegne, -
- hvis man vedkender sig frygten.
Frygten kommer først bagefter.
(11 år før Homs)
- Er du kørt fast? - Ja.
- Jeg kæmper med slutningen. - Helten får altid pigen.
Jeg skriver om maritim krigsførelse, men det vil jeg da lige huske.
Vi burde gifte os igen.
Nu gik det jo ikke så godt sidst, vel?
Vi kunne tage ud at sejle. Jeg har kigget på Antigua. Der er smukt.
Jeg vil gerne forsøge at blive gravid igen.
- Jeg tror ikke, det er en god idé. - Hvorfor ikke?
Vi har prøvet. Du er ikke længere 35.
- Zoe, er Simon i Palæstina? - Nej.
Pis. Så får The Telegraph Arafat-scoopet. Hvem kan vi sende?
Er din computer død?
Nu skal jeg. Control, alt, delete.
Hold dem nede i tre-fire sekunder.
- sådan. - Tak.
- Er du ny? - Ja. Kate Richardson.
- Jeg er lige startet. - Marie Calvin.
Jeg ved godt, hvem du er. Jeg er din største fan.
Jeg vil gerne snylte lidt på din viden en dag.
Mit første råd til dig…
...er ikke at gøre noget, han vil have dig
Marie, jeg skal bruge dig i Palæstina, ikke Sri Lanka.
Det er en krig, ingen skriver om.
Ja, for på sjette år lukker de ingen journalister ind.
- Der er tusindvis af sultende børn. - Du dør, hvis styret finder dig.
Jeg skal interviewe en af de tamilske oprøreres ledere. Find en anden.
Regeringen vil ikke lade nødhjælpen komme ind.
Regeringen nægter, der er en embargo mod Vanni.
Regeringen lyver.
De har ry for at sige sandheden, miss Calvin.
Folk lytter til Dem.
Fortæl verden, at De Tamilske Tigre er villige til at indgå forlig.
Vi ønsker bare lige rettigheder.
Hele miseren har rødder i det britiske kolonistyre.
- Men det var ikke derfor, jeg kom. - Hvad vil De så skrive om?
Halvdelen af folk her sulter. Den anden halvdel er syge.
Den smule nødhjælp, der slipper ind bliver stjålet af De Tamilske Tigre.
Folk dør her, og ingen ved det.
1 krigszoner går forældre i seng uden at vide, -
- om deres børn overlever natten.
En sådan frygt vil jeg aldrig føle.
Krigskorrespondenten tager til steder, hvor man kan blive dræbt.
Eller hvor andre bliver dræbt.
Hvad laver I stadig her? Gå derover.
Man tager bare et skridt ad gangen, uanset hvor bange man er.
For lidelsen skal også skildres.
- Er det sikkert at gå her? - Kun denne vej ud. Kun den side.
- Vi kan kun gåden vej? - Ja.
Pas på.
- Bliv nede. - Jeg er ubevæbnet!
Journalist! Amerikaner!
Fjern de hænder. Jeg kan ikke se.
Hvor er jeg? Jeg kan ikke se noget. Fjern så de hænder.
Hvor er jeg? Jeg kan ikke se noget.
- De skal hvile Dem, miss Calvin. - Jeg skal have min notesbog.
For...
Forsonlige ord ligger ikke til Thamilselvan, -
- De Tamilske Tigres næstkommanderende.
Den stok, han går med, -
- er et minde om de tre gange, han er blevet skudt i kamp -
- under den blodige krig for uafhængighed.
- David, det ringer på. - Jeg er på vej.
., Han ser på mig med så stor ømhed og bekymring, -
- at jeg ikke kan klare mere.
Han siger: "Vi kan forsøge at redde øjet."
"Sgu ikke før du slukker for den der skide hvalsang."
- Nu skal jeg. - Du skal sgu ikke hjælpe mig.
Det er vores sidste flaske. Ram nu. Bordet har fået mere vin end mig.
Kom så.
Hør det her: "Vi tamiler er så stolte over jeres modige Marie Calvin."
"Vi værdsætter hendes besøg for at fortælle verden om os. God bedring."
Sting og Trudie sender også hilsner.
De sagde, at mange berømte er blinde på det ene øje.
- Sammy Davis Jr. - Ham fra Radiohead.
- James Joyce. - Moshe Dayan.
- De gik alle med klap for øjet. - Fed idé!
Elendig idé! Jeg er sgu ikke nogen pirat.
Du ville Se vanvittig sexet ud. Gør det for mig, skat.
Du ser fantastisk ud, Marie.
- Godt at se dig. - I lige måde.
Tillykke. Hele avisen takker dig for din store indsats.
ÅRETS UDLANDSKORRESPONDENT 2001
- Hej. - Hej.
- skal jeg hente en drink til dig? - Nej. Lad mig.
Nu skal I to få lov til at tale arbejde.
- stå ikke der. Jeg kan ikke se dig. - Undskyld. Er det bedre?
- Var det der det bedste billede? - Ja.
- Folk siger, det er dumt. - Billedet?
Nej, at du tog dertil.
Jeg synes, det er dumt at skrive en klumme om et middagsselskab.
Avisen vil gøre alt, du beder om. Det ved du vel godt?
- Alt? - Ja.
Du var Vores allerbedste udlandskorrespondent.
Var.
Jeg hænger ikke den skudsikre vest på knagen.
Godt, at vi fik det på det rene.
Mine damer og herrer, årets udlandskorrespondent, -
- kendt for Sunday Times' største satellittelefonregning, -
- vores helt egen levende legende, Marie Calvin.
- Har du mareridt? - Hvad?
Mareridt fra din i felten.
Ja. Bosnien.
Serbiske soldater, der poserer med afhuggede hoveder.
Ganske selvtilfredse. Det mareridt har jeg stadig af og til.
- Hvornår vil du så ringe til hende? - Hvem?
Pigen. Jeg gætter på, at du fik hendes nummer.
Tak. Bare behold resten.
Ja, fint nok. Jeg fik hendes nummer. Jeg ville ringe til hende i morgen.
- Måske i overmorgen, måske aldrig. - Respekterer du mig så højt?
Du forlader mig konstant for et fjernt land.
- Jeg har altid været herfor dig. - Det har jeg aldrig bedt dig om.
Du skulle ikke være taget til Sri Lanka.
Jeg bad dig holde op for længe siden. Men du kan ikke holde dig væk.
Og se dig nu. Du var så smuk.
Pis af med dig! Skrid tilbage til dine romaner.
Slip mig. Slip mig!
IRAKS GRÆNSE 2003
(9 år før Homs)
- Miss Mary. - Mourad!
- Kom du med kartoffelvognen? - Ja.
- Flot klap for øjet. - Tak. Hvordan har du det?
Det er middag, og jeg er stadig uskadt. Jeg er taknemlig.
Vi et sent på den. Jeg skal hente noget i grøn zone inden Falluja.
så kom.
- Hvor er det godt at se dig. - Det er i den grad gengældt.
Under dette ophold betragtes I som koalitionsregeringens gæster.
Hvis I nægter at følge de beskrevne regler for krigskorrespondenter, -
straks inddraget.
Bliv hos jeres deling under hele opgaven.
- Vi plejer da at gå, hvor vi vil. - Hej, Norm.
- De vil bedøve journalisterne. - Jeres tilladelser bliver inddraget.
Hvordan går det?
Jeg kan stadig ikke bedømme afstande. Tænk, at venstre øje er så vigtigt.
- Hvornår har du sidst sovet? - Jeg sover ikke. Hvor skal du hen?
- Kan du skjule det lidt bedre? - Jeg hjalp dig så meget i Østtimor.
1 Østtimor kørte du bare med FN ud mod solopgangen.
- Jeg holdt da en plads til dig. - Var du i Østtimor?
- Dengang du gik på college. - Det har jeg aldrig gjort.
- Det her er sgu sidste gang! - Hvad i alverden skulle du så lave?
Du kan ikke klare at gå glip af det.
Tv-journalister kommer med mig. Den trykte presse omme bagved.
Velkommen tilbage. Vi har savnet dig.
Vises på Hamra, Norm. Hold en plads til mig i baren.
I lader mig ikke passe mit arbejde.
- Hvad hedder du? - Paul.
- Jeg hedder Marie. - Det ved jeg.
- Er du freelancer? Er du god? - Den bedste.
- Kom. - Nu?
Jeg skal bruge en fotograf. Jeg har aldrig fundet en, jeg kunne lide.
Jeg hører da ikke på det der pis.
- Hvor skal vi hen? - Til Falluja.
- Vi kan ikke bare køre til Falluja. - Hvorfor ikke?
- Vi kan blive skudt. - Er du bange?
- Nej. - Godt.
Feras kørte selv et vognlæs lig til en ørkenlejr ved Habbaniyasøen.
- Hør her... - 600 dræbt af Saddam i 1991.
De ligger begravet i skyttegrave 95 km vest for Bagdad.
Det nytter ikke at holde os bag USA's linjer. Vi tager til Falluja.
- Det er for farligt. - Her er farligt overalt!
Hvad med historien om Saddam og al-Qaeda?
Der er endnu ingen kilden Vi tager massegravene.
Folk har ledt efter dem i årevis.
- Så find nogle lig. - Jeg ringer, når jeg har fundet dem.
Miss Mary.
- Det er ikke amerikanere. - Det er Saddams politi eller milits.
De vil ikke have os her.
Han vil vide, hvem I er.
Vi er nødhjælpsarbejdere, der skal hjælpe lægerne ved Habbaniyasøen.
Jeg er sygeplejerske. Her står "sundhed".
Jeg skider på, hvad I siger! Parker derovre!
Hold nu kæft. Var det dit medlemskort til fitnesscentret?
Så går det løs.
- Ud! Skynd jer. - Ja ja.
Se lige frem, din mær!
Så du er læge? Hvor er dit udstyr?
- Hvor er din førstehjælpskasse? - Sig, den blev sendt i forvejen.
- Ansigterne mod mig! - Vend jer om.
Jeg lader jer køre.
Men de har ikke brug for læger der.
De har brug for bønner.
Hvad siger han?
Der er ikke brug for læger der, hvor vi skal hen.
Skal vi køre?
Hold da kæft!
- Dit fitnesskort! - Du brændte mig med din smøg.
- Hvad siger han? - "Undskyld, jeg kommer for sent."
Tak, fordi du kom. Jeg vil begynde derovre.
Er det i orden?
Vi er knuste af sorg.
Vores brødre og søstre ligger begravet under denne jord.
Vores familier blev udslettet.
Det er min bror. Han har ligget begravet her i 12 år.
Hvad nu, hvis de ikke finder noget?
Jeg kom her i dag, fordi vi hørte, her er massegrave.
Min far forsvandt for 13 år siden. Vi vil Se, om der ligger lig her, -
- så vi kan bede for den døde og begrave ham.
Jeg vil høre deres historier og fortælle dem
Kan hun fortælle om sin far?
- Hvad foregår der? - Vi vil bygge en brønd.
- Har I tilladelse til det? - Råb ikke. Vi vil bare hjælpe.
Indstil udgravningen! Stop!
- Virker det kamera? - Du skal ikke røre mig!
- Han vil have dit kamera. Stop. - Nej.
- Flere hundreder er begravet her. - De anholder os.
- Spørg hvis side han støtter. - Få folk ud til siden!
Hvad hedder det på arabisk? så siger jeg det. Du er med dem.
Der er et lig.
Vis nu lidt respekt.
Gud er Stor!
- Er du okay? - Jeg kan ikke slå det ud af hovedet.
Tag en øl til.
- skal du have en med? - Nej, jeg arbejder.
Prøver vi at sælge en falsk krig?
Paul, var det falsk, det, vi så?
Nej.
"Krig er ikke så slemt for staten.
Staten bliver ikke såret eller dræbt, som folkene gør."
KRIGENS ANSIGT
på patrulje" i dag mødte vi ild fra oprørsstyrkerne.
- Vi er på et meget strategi . - Hun siger "vi" om USA's styrker.
Bare rolig. Det er ligegyldigt, hvilket fly der bombede en landsby.
Det vigtigste er de menneskelige omkostningen
Folk relaterer til folk.
Få deres historier, og fortæl dem. Glem resten.
- Skal man lukke øjnene for det? - Hun har allerede lukket det ene.
Det her er historiens rå skitse. Du skal finde ind til sandheden.
Ellers hjælper du ingen her.
Så gør du det bare for selv at få det bedre.
- Jeg går i seng. - Godnat, Kate.
- Sov godt. - Pis af med dig.
Pis!
Kan du genskabe en fil?
Lad mig få den.
Hvorfor prøver jeg overhovedet?
Jeg skulle gå tilbage til at diktere.
- Det er underligt. - Hvad?
Jeg har altid set op til dig, -
- og nu sidder jeg her og redder dit arbejde fra dine egne forkludringer.
- Har du reddet mit arbejde? - Vent. Jeg er ikke god under pres.
- Tada! - Du er sgu et geni.
- Godnat, Marie. - Godnat.
Knogler og opløste kjortler korn til syne i gravkoens gab.
Et af de små bækkenpartier så ud til at stamme fra en teenager.
Afskårne lemmer, jord, grus, sønderrevet kød.
Ens viden om kroppens skrøbelighed kan aldrig skubbes bort.
Når man først har set...
...når man først har set...
...hvor let kødet flænses af varme metalsplinter.
Når man først har set...
Det er Marie. Læg bare en besked. Men jeg tjekker dem aldrig.
Godt det Samme.
Jeg har politiske emner op til halsen og skal skrive om euroen.
- Drop det. Vælg massegravene. - Har du talt med hende efter Bagdad?
Ja da.
Det er barske løjer til søndagsforsiden.
Ja. Er det provokerende? Ja.
Får folk morgenmaden galt i halsen? Ja.
Det er tophistorien. Skide være med euroen.
- Jeg kan ikke komme i weekenden. - Du skal se Chloe.
- Hun begynder snart at gå. - Jeg har lige set den pige igen.
Hvem?
Pigens livløse krop. Jeg kan ikke slå det ud af hovedet.
- Jeg kan ikke slå hende ud af... - Hvilken pige, Marie?
Pigen ligger altid på min seng.
- så gå dog væk, for helvede! - Okay
Sig til Sean, han skal holde op med at ringe. Jeg vil være alene.
- sådan. Kan vi tale sammen nu? - Hvis du holder sejlet.
Du har undgået den har snak i flere måneder.
Tror du måske, du har posttraumatisk stress?
Nej.
- Soldater får PTSD. - Eller en, der ser en bilulykke.
- Du må tale med nogen. - Jeg er ikke skør.
Det siger jeg heller ikke.
Sean tør ikke slå i ordet, fordi du er hans præmiereporter.
Men du har det jo ikke godt.
Vi synes bare, du skal have hjælp.
Tak, fordi jeg måtte komme.
Hvis man ikke er skør, når man kommer her, -
- er man det i hvert fald, hvis man kommer ud igen.
Var det her, du voksede op?
Ja, på Long Island. Oyster Bay.
Ikke det fine kvarter.
- Er det din kæreste? - Nej, det ville være klamt.
Det er min far.
Undskyld.
Maries når der sker noget lort, så går hjernen i chok.
Den låser traumet inde det sted, hvor følelserne skal være, -
- og det er ikke det rette sted for minder.
Derfor føles det så... tilstedeværende.
- Var det derfor, du forlod hæren? - Jeg blev smidt ud ved en krigsret.
Jeg gemte hash i mit skab for at komme ud.
Hvor lang tid tager det at blive rask?
Skidelang tid.
Du har set mere krig, end de fleste soldater har.
Du er nødt til at tage det alvorligt.
Vil du have en gang psykologbavl? Det skal du få.
Jeg så meget op til min far. Det pinte mig, da han døde, -
- at han aldrig indså, at jeg har mine meningers mod.
Jeg elskede min mor, men tog mine kampe med hende, -
- fordi jeg aldrig bliver en forstadshusmor med et trygt liv.
Jeg er på slankekur og vil ikke blive fed, -
- men jeg har set så mange sultende mennesker, at jeg nyder at spise.
Jeg.
...vil være mor ligesom min søster, -
- men efter to aborter må jeg sande, at det bliver jeg nok aldrig.
Jeg er bange for at blive gammel.
Men jeg frygter også at dø ung.
Jeg er gladest med en vodka- Martini i hånden, men kan ikke...
...klare, at støjen i mit hoved ikke vil holde op, -
- medmindre jeg har fået vodka indenbords.
Jeg hader at være i krigszoner.
Men jeg føler mig også tvunget til...
...at se det med egne øjne.
Du er blevet afhængig af det.
Du skal nok klare den.
- Undskyld. - Helt i orden.
Man må gerne græde.
Hvem var det, du sagde, min far lignede?
Tante Marie
Chloe syntes, du skulle have mere glitter i
- Hvad siger du så? - Den klæder dig.
Sort virkede med et så dystert.
- Kan du bruge flere blomster? - Tak. Det er sødt af dig.
Irak, Afghanistan, Blair, Bush. Vi har travlt for tiden.
- Tak. - For hvad?
Du forsøger at smigre mig.
Jeg kom for at Se, hvordan du har det. Og for at.
Sig det, som det er. Paul og jeg kom tæt på hinanden i Irak.
Må vi få et øjeblik under fire øjne, Paul?
Ja.
Er du okay?
Vi savner dig. Du har et gudbenådet talent for -
- at få folk til at stoppe op og føle med andre.
Hvor ser du dig selv om ti år, Sean?
- Det har jeg aldrig tænkt over. - Vær ikke britisk. Vær ærlig.
Så vil jeg være Fleet Streets mest respekterede, prisvindende redaktør.
- så få mig tilbage i felten. - Det kan jeg ikke.
Og du er heller ikke klar, vel?
Jeg skal bare få en af hjernevriderne til at skrive, jeg er rask.
Du fik Arafat til at fortælle dig sin livshistorie, så
Jeg har en frokostaftale, men...
Din stilling i udlandsredaktionen venter på dig.
MARJA, AFGHANISTAN 2009
(3 år før Homs)
Hold øje med snigskytter
Der er civile.
- Det ser ikke godt ud. - Åh gud. Åh nej.
- Var det en vejsidebombe? - Ja, det må det have været.
- Er det Norm? - Ja.
- Hjælper nogen drengen her? - Kan vi få en læge herhen?
Du skal nok klare den.
Krig er de civiles stille mod.
De udstår langt mere, end jeg nogensinde vil.
Dem, der bliver bedt om at kæmpe. Og dem, der bare vil overleve.
Mødre, fædre, sønner og døtre.
Traumatiserede familier. De har mistet alt og er utrøstelige.
Kontrolposten uden for Lashkar Gah er blevet ramt. Taliban skød civile.
- Det er for risikabelt. - Vi skal Slet ikke i den retning.
Hvad gør vi?
Vi må køre.
Norm. Hej, Norm.
Hvis jeg dropper barnepigerne, har du så to pladser?
Okay.
Når vi dækker krigen, kan vi så overhovedet gøre en forskel?
Det sværeste er at tro nok på menneskeheden -
- til at tro på, at nok mennesker vil bekymre sig om det, -
- når de endelig får historien.
Smukt. Fantastisk!
Men vælg en lidt mere trist sang næste gang.
Mine damer og herrer, jeg vil takke jer for at trodse kulden -
- Og komme til vores fjerde årlige slut-med -tørlagt-januar-fest.
For fire år siden havde vi haft et rigtig godt år og fejrede det -
- ved at invitere vores største kunde på middag i Milano.
Efter en masse sprut og visse andre stoffer -
- var jeg totalt rundt på gulvet.
Så jeg besluttede mig for at trække i nødbremsen hele januar.
Det glæder mig sådan, I er kommet for at fejre, at den sure måned er ovre.
Skål for at være i live!
- Rita! Du må ikke gå allerede. - Klokken er to.
Jeg skal tidligt op og lave morgenmad til Chloe.
- Bliv. så tager jeg med og hjælper. - Ikke i den tilstand.
- Vi får ikke vodka til morgenmad. - Jeg har det fint.
- Hvornår er du blevet så støvet? - Hvornår er du blevet alkoholiker?
Jeg har drukket, siden jeg var 15, så ret længe.
Hvad hører du, når de slukker for musikken?
Jeg hører ikke noget som helst.
Pis.
Min taxa er her. Undskyld.
Jeg er træt. Drop det her, og få en kop te hjemme hos mig.
Giv din lille engel et kys i morgen tidlig fra pirattante Marie.
Pas nu på i den høje bølgegang.
Elsker dig.
- Hej. - Hej.
Tak for invitationen. Marie.
- Tong. Hyggeligt at møde dig. - I lige måde. Må jeg bomme en smøg?
- Hvor har du klappen fra? - Skatteøen.
Er det rigtigt?
Jeg hørte, det var i Sri Lanka.
Det kan være svært at udtale.
Jeg spurgte Amy.
Kører du baggrundstjek på alle potentielle engangsknald?
Jeg har aldrig engangsknald. Det har jeg ikke.
Jeg har seksuelle eskapader. Men engangsknald, nej.
Jeg ender altid sammen med psykopater.
Perfekt.
- Hvordan vil du have din kaffe? - Sort.
- Arbejder du inde i centrum? - Ja.
Nogle gange. Men jeg rejser meget.
Din lejlighed ligner Patrick Batemans Londonmareridt.
- Tak. - Og du ligner en præst fra Teheran.
Jeg skulle bare tørre mit hår.
Det der.
Var det ham, du skreg om i nat?
- Jeg tror, du havde mareridt. - Nej.
Jeg har ikke mareridt.
Jeg er alenefar og var en møgelendig ægtemand.
Når jeg ikke arbejder for fuld skrue...
...lever du for fuld skrue.
Jeg hyggede mig rigtig godt med dig og vil gerne se dig igen.
Det arabiske forår fejer ind over Mellemøsten og Nordafrika.
Oprøret vokser i Libyen, -
- hvor tusinder demonstrerede i gaderne mod Gaddafi.
Mange civile er blevet dræbt -
- under demonstrationer i byer landet over.
Sean, oprørerne i Libyen mobiliseres. Gaddafi giver sig stadig ikke.
- Er Kate kommet ind i landet? - Jeg tjekker. Simon er der.
- Og så vidt Jeg ved, også Marie. - Så vidt du ved?
MISRATAH, LIBYEN 2011
(1 år før Homs)
Først voldtog officererne De havde endda sat musik på.
De beordrede mig til at voldtage en pige.
Hun lå næsten helt stille, mens jeg voldtog hende.
Hun sagde med dæmpet stemme: "Der er Gud. Han ser dig."
- Jeg sagde: "Gaddafi er Gud." - Sagde han, at Gaddafi er Gud?
Hvor kører du os hen?
Jeg vil finde de andre soldater, som voldtog pigerne i Tawergha.
Hvor mange piger? Kom nu. Hvad har vi med at gøre?
- Måske 1000, måske flere. - 1000?
Gaddafis hævn over oprørerne.
Jeg føler, at vi har svigtet, hvis vi ikke indser, hvad krig gør.
Hvis vi ikke ser menneskenes rædsel og fortæller folk, hvad der sker, -
- når alle sider skjuler sandheden.
- Bliv nede. - Vi rykker frem.
Kom så, kom så:
- Kom så: Vi løber nu! - Vent!
Kom her.
Næste gang skal du høre på mig!
Hør nu på mig, for fanden! Jeg talte med oprørernes led er.
De rykker vestpå og angriber Gaddafis hær fra begge sider.
Vi afslører krigsforbrydelser.
- Har du sendt Kate herned? - Meget skal dækkes i Libyen.
Tror du ikke, jeg kan lave en forside?
- Har du fået min sms? - Du sætter mig snart på havestof.
- Giv mig ikke gode idéer. - Rémi, hvad sker der?
- Raketangreb. - Raketangreb?
- Men fik du min sms? - Hvad for en sms?
De går efter journalisten Tag ikke til fronten.
Malie?
Skal vi ikke gå ind igen?
Der er blevet helt stille heroppe.
Helt Stille.
Kom her. Hold nu op med det pis.
Malie?
Her.
- Du gjorde mig skidebange. - Jeg ville kalde dig en tøsedreng.
Men tøser er faktisk skideseje.
1 Østtimor fik Norm lavet en T-shirt med tryk til mig:
"Skyd mig ikke. Jeg er krigskorrespondent."
Han var altid den første inde og den sidste ude. uovervindelig.
Der er gamle journalister og modige journalister. Men ingen gamle modige.
Det sagde du selv.
Han krydsede den røde streg. Norm vidste godt, hvad han gjorde.
Ja, det gjorde han.
Må jeg bede om en smøg? For fanden da.
Jeg må se at gøre mig klar. Jeg skal afsted.
Farum] har skaffet mig et møde med en gammel bekendt.
Om to timer.
- Må jeg spørge om noget personligt? - Intet er personligt.
- Hvorfor den fine bh? - Kalder du det her en bh?
Det er en La Perla.
Hvis nogen skal trække mit lig op af en skyttegrav, skal de imponeres.
Den seje krigskorrespondent.
For fanden da.
Er du okay?
- Mary. - Oberst.
Kan du huske Vores første interview?
Ja. Du ville have, jeg fik taget en blodprøve.
- Du var meget bleg. - Jeg var ung og naiv og skidebange.
Præsidenterne i dag, der siger, jeg skal gå af...
Jeg siger til dem:
"Du sidder måske perioden ud, men trækker dig så tilbage.
Men jeg vil stadig være revolutionens leder."
Hvad med det libyske folk, der bliver forfulgt, torteret, myrdet?
Al-Qaeda
- De giver de unge oprørere stoffer. - Er du klar til at skabe borgerkrig?
Tusinder vil blive dræbt.
Supermagterne ser dig ikke som strategisk vigtig.
- Du har kun olie. - Al-Qaeda. Ikke mit folk.
Så du finansierer blodsudgydelser for at få opmærksomhed.
IRA, oprørerne i Peru og Filippinerne.
For at få international opmærksomhed. Og det får du aldrig.
De eneste, der troede på dig, blev raketterne rettet mod.
Var det nu al-Qaeda, der hjernevaskede libyerne? Eller dig?
Af alle kvinder i verden er du den, jeg helst vil være sammen med.
Hellere end Condi Rice.
Selvom hun er en stærk kvinde med afrikanske rødder.
- Et frit og uafhængigt Libyen! - Et frit og uafhængigt Libyen!
Han kaldte sine fjender for rotter. Han fik kvinder og børn skudt.
Men det var oberst Gaddafi, som endte i kloakken.
Det var første gang, han var i krig.
Og hans onde diktatur mundede ud i vanære og død.
Et vigtigt jagttrofæ, der blev nedlagt.
- Zoe. Er hun derinde? - Ja.
Hej. Undskyld. Det har været en vanvittig dag. Skal vi gå?
Jeg er ved at dø af sult.
- Hvor vil du gerne spise? - Jeg er ligeglad.
- Du har været stille på det sidste. - Hvad skal det betyde?
- Din sidste historie var i oktober. - Mine knæ strejker lidt.
- Er du blevet" forelsket igen? - Tony. Vi skal på sejltur i Antigua.
Det er da Skønt. Men du er i Martha Gellhorn-ligaen.
Alle venter spændt på din næste historie efter Libyen.
Jeg har mareridt hver nat. Jeg løber hen mod et hus.
Før var det et pænt hus.
- Nu er der kun lemlæstede lig. - Marie...
Er du et fuldkomment skvat?
- Er du fuld? - Nej, jeg er ikke fuld.
Hvordan er det at være ham, der skubber os rundt i verden, -
- så du kan få priser til hylden?
- Du må ikke ryge herinde. - Årh, hold da kæft!
Du vidste, jeg dækkede Libyen, men du prøvede at røvrende mig.
Du sendte Kate for en sikkerheds skyld, fordi du ikke stolede på mig.
- Hvad skal jeg sige? - "Det var forkert af mig. Undskyld."
Det var forkert af mig. Undskyld. Vær sød at slukke den cigaret.
Jeg er færdig.
Hvorfor skal jeg altid være skurken?
Jeg måtte dække mig ind i Libyen, fordi du er utilregnelig.
Alle elsker dig, men du er kraftedeme irriterende!
- David Blundy. - Hvem? Hvad med ham?
Han rykkede til The Telegraph.
Jeg fik hans stilling. Han blev dræbt to år senere i San Salvador.
Joäo Silva. Fik begge han sat af under knæet i Kandahar.
Jeg var i Afghanistan med ham. Safa Abu Seif.
- Hvem arbejdede han for? - Hun var en 12-årig palæstinenser.
En kugle gennemborede hendes hjerte.
Jeg så hendes forældre holde hende i deres arme, mens hun forblødte.
Hun havde perleøreringe på og følte sig nok køn den dag.
Jeg ser det, så du kan slippe for det.
Hvad med havesektionen? Var det noget?
Et ord til Watkins, og du er inde. Var det det, de alle døde for?
- Jeg ved ikke, hvad de døde for. - Du ser det, så vi andre slipper.
Men også fordi du ikke kan forestille dig en verden, hvor du ikke gør det.
Ingen normale mennesker ville gøre det.
Men hvis du mister troen på det, er der intet håb for resten af os.
HOMS, SYRIEN 2012
Måske ville jeg gerne have haft et mere normalt liv.
Måske kan jeg ikke finde ud af det.
Eller måske føler jeg mig bedst tilpas her.
For Satan da.
Gud er Stor! Gud er Stor!
- Hvad fanden skråler han for? - De fejrer vist, vi er kommet.
Vi skal væk! Kom så:
- For fanden, Marie. - Pis. Meget værre end frygtet.
- Hvor er Abu Zaida? - Derovre.
Pas på jer selv.
Abu Zaida? Marie Calvin, Sunday Times.
En af oprørerne sagde, han havde talt 47 eksplosioner i minuttet.
De starter halv siv hver morgen. De starter på ét sted, -
- og så rammer de hele kvarteret med granater, artilleri, missiler.
- 5.000 tropper. - 4. Division anført af Assads bror.
- Hvor mange civile er fanget her? - 23.000. Primært kvinder og børn.
- Fortæl mig, hvor de er. - Det er for farligt at gå ud nu.
- Hovedangrebet er på vej. - Så vil jeg derud, før det går løs.
Hvorfor? Folk ser os blive slagtet og kalder os stadig for terrorister!
Du deserterede.
- Fra hvad? - Fra Assads hær.
Hvorfor?
Fordi du ville være fri? Lad mig fortælle din historie.
Kom så, kom så.
- Doktor? - Ja.
- Goddag. - Velkommen.
- Hvordan er situationen? - Værre og værre.
Vi vakler mellem liv og død.
- Oversætter du for mig? - Ja.
Min mand gik ud for at hente mad, men kom aldrig tilbage.
Jeg ved stadig ikke, hvor han er.
Der har været mange luftangreb og bomber.
Jeg er så bekymret for børnene.
Jeg ved ikke, hvad jeg skal gøre. Min søn er holdt op med at tale.
Kan du stadig amme?
Der kommer ikke mere mælk, fordi jeg er for presset.
Jeg må give mit barn sukker og vand.
Folk skal høre din historie.
Nattehimlen lyste op, fordi en bil eksploderede ude foran bygningen.
Væggene faldt sammen om os på grund af eksplosionen.
Vi flygtede ned i kælderen, -
- men vi manglede min tredje datter.
- Lå din datter under murbrokkerne? - Ja.
Hun lå under murbrokkerne.
Hvor gammel var hendes datter?
Fem år gammel.
Vi blev dernede, indtil krigsfly kom næste morgen.
Og så kom vi til dette tilholdssted.
Jeg ved ikke engang, om her er sikkert.
Jeg ved ikke, hvad der vil ske. Hvem der dør, og hvem der overlever.
Det skal ikke bare være ord.
Hele verden skal vide, at børn dør.
En hel generation dør. Af sult, sygdom og kulde.
Det skal verden vide.
- Nu er der forbindelse. - Tak.
Vi må ikke bruge satellittelefoner.
Assads droner kan opsnappe signalet og gøre os til målskiver.
Men hvem ved, om det her er sikkert nok?
- Jeg tror ikke, det er Israel. - To israelske ambassader blev ramt.
Nok nærmere det arabiske forår, der løber løbsk.
- Marie forsøger... - Hun er kommet ind i Homs.
Vi beder resten af verden om medicin og hjælp til at stoppe belejringen, -
- så vi kan behandle de sårede.
Folk dør, fordi vi mangler medicin.
Hun spørger, om du er læge?
Nej, jeg er dyrlæge. Vi har ingen læger i Baba Amr.
Skynd jer!
Skynd dig, doktor.
Gud!
Hjælp mig!
Rens området her.
Min elskede Mohammed.
Vågn op! Åh gud!
Tag det roligt.
Flyt dig, så vi kan komme til.
Lad mig blive hos ham!
Doktor! Doktor!
Det er et barn!
Gud hjælpe os! Gud, hvorfor min søn?
Søn, giv mig din hånd. Hold dig vågen.
- Undskyld, lad mig komme til. - Gode Gud, hvad har han gjort?
Hvorfor, Gud? Hvorfor?
Må Gud tilgive ham.
Værelset er pænt nok, men en skam med alle bragene.
- Vi skulle være taget til Aleppo. - Jeg skulle have hørt på dig.
Det er sgu sidste gang, jeg booker en ferie på nettet.
Hold nu kæft.
- Hold da kæft. - Har hun sendt noget?
- Jeg er ved at printe det ud. - Hent det.
Maries historie modbeviser Assads pastand om at bombe terrorister.
Hvad er planen nu?
Hun skal skynde sig ud.
Der kommer et angreb. Vi skal Væk. Nu!
- Stop! - Hvad laver du?
Jeg må tilbage. Vi kan ikke svigte de 28.000 mennesker.
Du er dygtig og modig og har ved gud næse for historier.
Men du har ingen militærtræning. Vi dør sgu, hvis vi går tilbage!
Jeg må tilbage. så du bare. Hold en plads til mig i baren.
Hvad for en bar? Hvor? Marie!
Pis! Kom her.
Hun er tilbage!
Få dem til at holde kæft. Stille.
- Hej. Hvad laver du? - Jeg har en idé til havesektionen.
- Du må ikke joke nu. - Jeg vil sende direkte herfra.
Det behøver du ikke. Du har sendt os rigeligt.
Og jeg vil tilbage til hospitalet og optage mere viden.
- Det behøver du ikke. - Okay, men jeg
- Signalet røg. - Det siger du ikke?
Telefonen.
Jeg har sagt, dronerne kan spore den.
- Vi kan ikke Vente. - Jeg prøver at fikse det.
Lad mig prøve...
Channel 4, BBC, CNN vil alle gerne sende det.
Men tag derfra, så snart du kan. Aftale?
Kære Tony. Jeg er lige taget tilbage til Homs.
Jeg bliver her en uge til. Jeg tænker hele tiden på dig.
- Hallo? Hallo? - Vi Stiller dig om til CNN.
Du er på om fem, fire, tre, t0...
Marie Calvin fra Sunday Times er med direkte fra Homs.
Hvorfor er det vigtigt for dig at være der og vise de billeder?
Du er en af de eneste journalister. Vores er lige rejst ud.
Jeres seere skal forholde sig til en fjern konflikt, -
- men det her er virkeligheden. Her er 28.000 civile.
Mænd, kvinder og børn. En hel by fuld af frysende og sultne.
De sulter, de er forsvarsløse.
Der er ingen telefonlinjer. Al strøm er kappet.
Familier deler det, de har, med slægtninge og naboer.
Jeg har siddet med hundredvis af kvinder med spædbørn, -
- der er fanget i disse kolde, barske forhold.
De har kun sukker og vand at give deres børn uge efter uge.
Den lille dreng var en af de to børn, der døde i dag.
Der dør nogen hver eneste dag.
Syriens styre hævder, at de ikke rammer civile -
- og kun går efter terrorister.
Men alle civile huse er blevet ramt.
De øverste etager af den bygning, jeg sidder i, er bombet helt væk.
Der er ingen mi tære mål her.
Det er løgn fra ende til anden.
Tak, fordi du tør bruge ordet "løgn". Det hører vi ikke ofte.
Men i dette tilfælde er det på sin plads.
Syriens styre har løjet igen og igen, også her i programmet.
Du har dækket mange konflikter. Hvordan er denne til sammenligning?
Det her er den værste konflikt, jeg har oplevet.
Fordi det var et fredeligt oprør, der blev slået ned med vold.
Præsident Assad sidder i sit palads i Damaskus og er i panik.
Hans fars sikre fæstning styrter sammen om ørerne på ham.
Og han svarer igen på den eneste måde, han har lært.
Som barn så han sin far -
- knuse modstanden ved at lægge Hama i ruiner -
- og dræbe 10.000 uskyldige civile.
Han så på, da hele verden så -
- en diktator dræbe og ikke blive straffet.
De ord, der er på alles læber her, er:
"Hvorfor er vi blevet svigtet?"
"Hvorfor?"
Jeg ved ikke hvorfor.
Marie, jeg ved, det er umuligt at komme i sikkerhed, men forsøg.
Tak, fordi du ville tale med os.
- Marie, vi skal ud nu! - Vi skal tilbage til klinikken.
- Der er flere sårede. - Vi har nok.
De gafler sig ind på os. De har fundet os.
Kom så!
Det er et svært spørgsmål. Det er som at skrive sin eg en nekrolog.
Når jeg ser tilbage på det, var det vigtigt for mig -
- at tage derud og skrive noget, -
- der kunne få andre til at synes, det var lige så vigtigt,
- som jeg gjorde dengang.
Man kommer aldrig nogen vegne, -
- hvis man vedkender sig frygten.
Frygten kommer først bagefter.
Malie Colvin og journalist Rémi Ochlik -
- blev dræbt i Homs 22. Februar 2012.
Paul Conroy blev hårdt såret, men arbejder fortsat som fotograf.
Over 500.000 Syriske civile er blevet dræbt, siden Calvin døde.
Dedikeret til Marie Catherine Colvin (1955-2012)
Til minde om Jeffrey Hammond Long (1982-2018)