Mamma,
jag kommer att dö.
Fan.
Är inte du bara elva?
Jag är tio, mamma.
Fan också.
Jag visste väl att kemikalierna ni matas med i skolan inte var nyttiga.
Kom.
Sätt dig hos mamma, Tiff.
Du ska inte dö, älskling.
En dag gör du det, oundvikligen.
Men det här som kommer ur dig nu är liv.
Nästan som kiss.
Var inte rädd.
Det betyder att du inte är en liten flicka längre.
Nu är du som en låda med läsk. Du är värdefull.
Det är några saker du måste veta.
När du får tuttar och könshår ser pojkarna annorlunda på dig.
Snart behandlar de dig annorlunda.
Det bästa är att låta dem göra sitt.
Har man tur är de flesta snabba, som din pappa.
Och över innan man förstått vad som hände.
Men bistick gör ju ont.
Kom igen. Nu firar vi.
Dubbelchokladfudge, din favorit.
Upp med hakan.
Vänta. Fan också.
Du ska inte bloda ner hela soffan.
Res på dig, så ska vi ta fram en binda.
Vad är det?
INTERNER FORTSÄTT FRAMÅT - INGET PRAT
Doggett, kan vi pratas vid?
Lämna mig ifred.
Herregud! Du är rädd. Var inte det, snälla.
Vad hemskt. Kan du inte stanna lite?
Tack.
Det är några munkar i den. Jag vet inte hur jag ska få in dem annars.
- Du, Tiff... - Doggett.
Doggett.
- Det blev lite konstigt häromdagen. - Ja.
Jag är ledsen. Jag vet inte vad som hände.
Jag är ny på hela den här vaktgrejen.
Jag har aldrig haft så här mycket ansvar förut.
Det är underligt,
men jag trivs verkligen här och vill inte tabba mig.
Jag är ledsen om jag gjorde dig obekväm,
eller om jag gjorde nåt som du inte ville göra,
men samtidigt kanske du ville det?
Jag kanske misstolkar dig. Kvinnor är svåra att förstå ibland.
Fast det gäller inte alla. Jag vill inte generalisera.
Jag är feminist. Jag menade specifikt för mig.
Jag gillar att prata med dig och umgås och så,
och jag blev nog osäker på hur jag skulle visa det.
Menar du att du gillar mig? Alltså gillar på riktigt? Eller...
Ja, det gör jag.
- Tänk inte på det som hände. - Säkert?
Du är bara bestämd mot internerna som jag lärde dig, eller hur?
Ja, precis.
Jag kunde inte sluta tänka på det.
Kunde du inte sluta tänka på mig?
Nej.
Tack för t-shirt-mumset.
Vi kanske ses sen?
Jag finns här.
Okej.
Det är väl Healys plats?
Jo, men han gav den till mig. Han var skyldig mig en tjänst.
Jag tar livet av mig
om jag måste fortsätta äta maten!
Jag har haft samma klåda i tre månader!
Jag hatar papaya!
Jag är trött på att vara ett brännskadeoffer!
Vad fan skriker vi för?
Säg bara det första du kommer att tänka på.
Det är bra att få ur sig sin frustration.
Det här är korkat!
Du får gärna vara mer positivt inställd till gruppen,
men okej.
God morgon, mina damer.
God morgon, mr Caputo.
Tillät du det här?
De uttrycker sin religiösa frihet.
Ja, det är vår soluppgångsmässa.
Toppen. Verkligen.
Mässorna är inställda från och med nu, tills vidare.
Sätt fart. Alla går in och äter frukost.
Ni kan mata era själar med mat.
- Kom igen. - Men... Stanna!
Det är en religion. Du får inte göra så.
Jag struntar i vad ni kallar det här knäppskallekollektivet.
Ni stör ordningen i fängelset.
Men wiccanerna får ju träffas.
Ja. Och vet du vad wiccaner är?
Jag vet, jag vet!
De är tysta.
Duktigt.
Vadå? Var inte avundsjuk.
Vi är tysta för det mesta. Det är det som är grejen.
Vi ger utlopp för våra frustrationer,
för att de giftiga känslorna inte ska förtära oss inifrån.
Ja, levern och så.
Sluta för oväsen. Mitt kontor, Bayley.
Vet du hur ovanligt det är att jag kan svaret på en fråga?
Men jag behöver ditt stöd.
Vad fan är det här?
Det kan vara vad du vill.
En dagbok, nåt att skriva en lista i. Man kan skriva en bok.
- Notera nåns förehavanden? Är det... - Tja, jag...
Är det nåt man skulle kunna göra?
Jag har hört talas om knäppare saker än så.
- Folk vill ha nåt att göra här inne. - Sluta. Bara lägg av nu.
- Vad? - Erkänn att du har förföljt mig.
- Jag har bevis för det. - Du verkar vara lite uppjagad just nu.
Ja, för att du försöker döda mig!
Hörru! Lugna ner dig.
Det här psykfallet har skrivit ner allt jag gör.
- Vad pratar du om? - Titta, den är hennes.
Vem är AV?
Va? Jag!
Jag är AV. Alex Vause.
Sätt galningen på psyket innan hon skadar nån.
Är det sant?
Jag vet inte vad hon pratar om, sir.
Det här är min anteckningsbok.
Skitsnack! Den här är din! Den låg i ditt rum!
Vad gjorde du där?
Titta. Det är inte ens min handstil.
Gud, Vause. Är du helt från vettet?
Det blir två varningar.
En för störande av ordning, och en för en klassisk 219, alltså stöld.
Straffar du mig?
Allvarligt?
Det här är helt jävla sjukt.
Vause, jag föreslår att du tar dina varningar och går,
annars blir det isoleringen.
Vilken utmärkt tågvissla, sir.
Hon är galen.
Vi har fått veta
att juryn och domare Appel har återvänt till rättssalen.
Efter 16 timmars överläggningar
ska vi alltså få domen i detta uppmärksammade fall.
Tysta!
Var tysta! Nu kommer det.
Vilka minnen som kommer tillbaka.
Subban lär vara rädd nu.
- Ursäkta, vad sa du? - Rädd.
- Rädd? - Det var ju det jag...
Skit samma. Var är alla mina brudar?
Vi har fått utslaget. Judy King är skyldig på alla punkter.
Litchfield! Litchfield!
Kom hit, så ska du få.
Subban ska till Litchfield.
Sen har vi en diskret överlämning vid en viss tidpunkt
på en förutbestämd plats som funkar för alla parter.
Fan, vad glad jag blir.
De slappa fängelsetrosorna gör mina skinkor deprimerade.
Sorgen har gjort dem hängiga.
Ja, jag måste sudda bort min sura häck-min.
Och på tal om arslen,
vad får dig att tro att vi inte sätter dit dig?
För att ni får betalt.
Vad fan gör Crocodile Dundee här?
Det är jag som har paketen, ditt pucko.
- Vad kallade du mig? - Hallå!
Det är lugnt. Stella är okej.
- Jag gillar inte överraskningar. - Min accent kan vara skräckinjagande.
Alla vinner på det.
Ni kan göra maten någorlunda ätlig
och ha på er trosor som gör era rumpor glada.
Här är en trosa och ett sex-pack med kryddor åt er alla.
Det är tre måltider om dagen i två dagar.
Ni får en ny tvättpåse när ni lämnar in dem.
- Snor du dem från jobbet? - Jag snor inget.
Jag använder outnyttjat material och gör en vinst.
Fan. Jag borde ha kommit på det.
Flaca, vi kan bli trostvillingar, som förr. Jag är med.
Jag också.
Okej, då.
Men kalla er inte tvillingar så jag hör.
Härligt. Och kom ihåg att hålla igång.
Det gick nästan åt skogen.
Subborna här är känsliga.
Det är lugnt.
Du är sexig när du gör affärer.
Vad håller du...
Fan.
Vadå?
Du måste prata om det som hände, va?
Bearbeta skuldkänslorna för att du var otrogen.
Jag fattar, men jag är inte rätt tjej för det.
Nej, faktiskt inte.
Jag har gjort hela "skyldig, ynklig, plågad av otrohet"-grejen förut,
och det är bara irriterande.
Det som hände, hände.
Jag har ingen lust att analysera allt jag gör längre.
Så ska det låta. Vilket bra tal.
Jag menar det.
Nästan lika bra som Bill Pullmans frihetstal i Independence Day.
Fan ta Bill Pullman och hans dumma, sliskiga, tunnläppade ansikte.
Jag ser dig!
Just det. Spring iväg, din hare!
Fokusera på linjen. Jag ska klara det.
Du klarar det. Du är en mästare.
- Hej. - Vänta.
Jag kan nog hjälpa dig.
Super.
Tycker du det?
Jag hoppades det, men var inte säker.
Ja, det tycker jag.
Verkligen.
Vad är det vi pratar om?
Din skrivkramp.
Jag skrev det här åt dig.
Det är nog bäst om du läser det högt,
så att du hör rytmen i det.
"Här har du några idéer att jobba på,"
för jag vet att förfrågningarna har varit så många så.
Du har varit stressad, jag vet.
Kanske beror det på din osäkerhet.
Varför inte få bukt med disharmonin genom mer action mellan tjejer?
"Det är inte rymdforskning."
- Rimmet är inte... - Klockrent, jag vet.
Det finns mer. Fortsätt.
"Låt mig hjälpa till.
Du vet nog att jag har rätt stil."
Ja, det rimmar inte heller så bra. Fortsätt.
"Om du vill uppleva sånt i första hand
gör jag dig gärna sällskap, för jag har varit homo ibland."
Du behöver inte säga nåt.
Snälla.
Det blir för mycket för mig.
Jag finns i städförrådet ikväll
efter middagen.
Jag hoppas att vi ses där.
En gång skulle min syster och jag beställa mat på en drive-in,
och när vi körde fram till mikrofonen
började hon fnittra helt utan anledning.
Hon kunde inte sluta, och då började jag också skratta.
Vi satt nog där i fem minuter
medan rösten frågade om och om igen om vi ville beställa.
Det var inte meningen att skratta åt Leanne,
men jag såg den där amish-grejen framför mig.
Det är genetiskt.
Av nervositet. Helt utom min kontroll.
- Sa du det till henne? - Nej.
Det skulle säkert ha låtit fel ändå.
Jag tycks aldrig kunna säga rätt sak.
Man fastnar lätt i en ond cirkel. Ingen verkar gilla en,
så man anstränger sig extra, och då tycker de ännu mindre om en.
Är det nu du ska säga åt mig att ta glädjepillren och sluta gnälla?
Brook, du sitter i fängelse.
Det är helt i sin ordning att bli deprimerad. Det är inget konstigt.
Varför ska det medicineras?
För att jag mår så dåligt.
Jag är så ensam.
Nu har du mig. Du kan komma hit och prata varje dag.
Inget illa ment, men det suger.
Det är som att vara den där ungen som lunchar med läraren
för att ingen annan vill äta med henne.
Du kanske har svårt för att få vänner här
för att du är annorlunda.
Det behöver inte vara nåt dåligt.
Hon har sex tår på sin högerfot.
Hon bodde på en buss i ett år.
Mamman är skrockfull, så hon fick ingen 13:e födelsedag.
Nummer tre är en lögn.
Glöm det. Hon har inte sex tår.
Jo, jag har sett det.
Va?
- Det är som en liten utväxt. - Vad vidrigt.
Men vems mamma är så knäpp att man måste hoppa över en födelsedag?
Har du sett Blanca på en dålig dag? Man har det i blodet.
Coño, ska ingen ta bussen? Tycker ni att det är normalt?
Ja.
- Vad håller Red Rover på med? - Ingen aning.
Jag håller mig sysselsatt, precis som ni borde försöka göra.
Jag orkar inte lyssna på ert pladder längre.
Vad ska vi göra då?
Det tar bara tio minuter att lägga påsarna i kokande vatten.
Jävlar, färska grönsaker.
Bort med tassarna.
Ett syfte, tjejer.
Alla måste hitta sitt syfte.
Vad fint. Vad har du?
Titta.
Din hud ser väldigt mjuk ut.
Som en persika eller en griskultings mage.
Jag vill lägga mina händer på den och lukta på ditt hår.
I mina drömmar
luktar det som nybakade pepparkakor och mammas risgrynsgröt,
hopblandade.
- Vilken kombination. - Ja.
Han har fått ett straff,
och ändå hittade jag honom i garderoben där han messade nån tjej.
Fast jag låst in telefonen i min skrivbordslåda.
Bröt du dig in i din mammas skrivbord?
Hon kan inte ta mina grejer. Den är min.
Ser du det där?
Du, inget är ditt.
Du ska lyda mina regler.
Michael, se på mig.
Du uppför dig oacceptabelt.
Varför vet jag inte,
men du måste ta och skärpa dig nu.
Du fattar inte.
Vadå? Berätta.
- Du måste sluta. - Med vadå?
Låtsas att du bryr dig.
Jag vill bara...
Det kvittar vad du vill.
- Michael, kom tillbaka på en gång. - Vad ska du göra annars?
Tänker du på nåt särskilt?
Jag ska döda henne.
Jag hänger inte med.
Sophia! Hon är där borta.
Hon träffar sin son, medan jag är här. Och vad gör jag?
Ingenting. Håller mig sysselsatt?
Och struntar i att hon tog ifrån mig min son fast han inte ens hade gjort nåt.
Har jag berättat det? Jag har pratat med honom.
Han sa att Michael gjorde allt. El pedejito ese. Det var bara han.
Benny stack.
Han stack så fort han såg att de började slåss.
Ja, du har sagt det en eller två eller 15 gånger.
Jag saknar...
Jag saknar honom, mana. Jag saknar dem alla.
Jag vet det.
- Vill du ha mina? - Vad dum du är.
Vilken är det nu igen?
Den gulliga med getskägget.
Du skulle bli en bra flata.
Kom igen.
Att dyka in i ansiktshåret... Det är som en fitta.
För det första: Gud, så äckligt.
Och för det andra så gillar jag honom.
Det beror inte på munkarna.
Vi pratar om saker.
Djupa saker.
Nästa gång kan du suga av honom och fixa en glasstårta.
Sluta. Den skulle smälta innan vi fick den,
så det är en urusel idé.
Ja.
Har du en cigg över?
Ja. Schyst.
Doggett. Är du med?
Jag sa ju att jag bara tar Visa, MasterCard eller Mountain Dew.
Fan också.
En avbetalningsplan, då? Du får skiten imorgon, jag lovar.
Du är läcker i den där kjolen.
Kom igen.
Kom igen. Okej.
- Ja. - Jag sa ju det.
Ja.
Helvete!
Jag blev stucken eller biten av nåt.
- Kom tillbaka. - Bort med tassarna, för fan!
Sluta. Gör inte så.
Håll käften. Jag blev stucken eller biten av nåt.
Jag var nästan klar!
Åt helvete med dina blå ballar.
Ska du bara gå? Visst.
Fan, vad ont det gör.
Är allt bra?
Nej, jag fick nog ett spindelbett eller ett bistick.
- Vänta lite. - Ja.
Då ska vi se.
Är du bög eller?
Nej, min familj campar mycket.
Är det omanligt att vara förberedd på nödsituationer här?
Nej, men jag skulle hålla tyst om det om jag var du.
Är du nyinflyttad?
Ja.
Pappa jobbar i gruvan
tills han får sparken för att han super, och då flyttar vi.
Det är inget du behöver oroa dig för,
för här super alla.
Så.
Nu är du omplåstrad.
Tack.
Jag heter Nathan.
Vill du ses nån gång? Gå på bio eller nåt?
Vad vill du att jag ska göra?
Vara min dejt?
Okej.
- Okej. Vi ses. - Sluta.
Hallå där, du med alla lockar.
Hej.
- Du är jude, va? - Kuban.
Fan.
Är det sant?
Mer frukt till dig, Norma.
Var fan höll du hus idag?
Är det en riktig fråga?
Vill du att jag ska dra ett fängelseskämt?
Judy King blev dömd i morse.
Jävlar!
Förlåt.
Varför får du inte prata?
Det handlar om att inte bidra till oväsendet.
Tro inte att jag är galen,
men det får mig att känna mig lugn,
som om väggarna inte kryper inåt, som om jag kan andas.
Jag hörde inte ett ord av det där.
Men bruden är skyldig och hamnar säkert på Litchfield.
De meddelar det imorgon!
Ska Judy King komma hit?
Jag sa ju det!
Om jag inte är för högljudd för dig.
Du, visste du att vi inte är fackanslutna längre?
- Va? - Kom igen. Det är allvarligt.
Jag ringde fackrepresentanten i morse för att fråga om sjukförsäkringen.
Hon sa att vi inte är fackanslutna längre. Inte sen MCC tog över. De jävlarna.
Jag upprepar: Det skiter jag fullständigt i.
Även om du inte har ungar att försörja
spelar väl pengarna roll?
Det hände nåt sjukt. För några månader sen
dök det upp en snubbe i kostym hos mig.
Han sa att marken var värdefull.
De har hittat olja eller nåt under mitt hus.
Han frågade om det gjorde nåt om de grävde lite.
Han lovade mig kompensation och jag sa: "Visst, det skiter jag i."
Och vet du vad?
Nu får jag myndighetscheckar i brevlådan typ varje vecka,
så jag har mitt på det torra.
Min kusin sa att han köpte heroin av din svåger för några veckor sen.
Du vet inget om det, va?
Nej.
Jag heter Ginsberg i efternamn, för helvete.
Än sen?
Okej, mitt hebreiska namn är Shayna Malka.
Shayna Malka?
Jag hade min bat mitzva i synagogan Beth Israel,
och sjöng Wind Beneath My Wings på festen, uppbackad av en hel orkester.
Klockrent.
Men vänta nu.
Du är blond och blåögd.
Förstår du?
Den kombinationen är tydligen ovanlig bland er.
Du är visst redan expert. Jag sätter mig nån annanstans.
Nej, sitt kvar.
Jag analyserar lite bara. Är du med?
Jag erbjuder en massa fängelsebutiksgrejer i utbyte,
så jag måste veta att jag får valuta för pengarna.
Lugna ner dig, för fan.
Nästa fråga. Vad sitter du inne för?
Pengatvätt.
Nu börjar det likna nåt.
Hur är det, raring?
Vad härligt att se dig, mamma.
Vad blek du är. Hur är det med dig?
Hon har inte skrivit tillbaka.
Jag skriver till henne varje dag och berättar hur mycket jag älskar henne.
Jag skickar listor på namnförslag till barnet,
hittar på berättelser om vårt framtida liv,
påminner henne om andra ödesförföljda älskare genom tiderna,
såna som har övervunnit stora hinder,
som Romeo och Julia, Lolita och gamlingen, Susan Sarandon och Tim Robbins.
Inget av de paren höll ihop.
Jag älskar henne, mamma.
Jag älskar henne.
Jag vet det.
Jag var ingen våldtäktsman
med henne.
Vi älskade.
"Vakt", "fånge"... Det är bara ord.
Jag måste ut och göra anspråk på min familj.
George.
Du har rätt.
Förlåt.
Jag tjatar bara om mig igen. Hur är det med dig?
George, jag har jobbiga nyheter för dig,
och jag vill att du lovar mig att du ska ta ett djupt andetag
och försöka reagera på ett passande sätt,
så som vi har övat.
- Herregud. - Okej?
Du är sjuk.
Du har cancer. Bröstcancer. Är det magen?
- Helvete! - Nej, George.
Jag mår bra.
Kom igen nu. Det är ingen fara. Ta några djupa andetag.
Du mår bra.
Vad bra.
Barnet är inte ditt.
Va?
Dayanaras barn är inte ditt. Jag är ledsen, raring.
Jag förstår inte.
Jag har träffat henne. Jag tänkte...
Jag vet inte. Jag ville ge dig hopp inför framtiden
och tänkte ta hand om ditt barn tills du kunde göra det själv.
Det är mitt barn.
Nej, hon sa det själv.
Vi älskade.
Ja, men tydligen inte bara ni.
Nej.
Barnet är mitt.
Jag ska bli pappa. Jag ska komma ut härifrån.
Jag ska bli den bästa pappan som finns.
George, du kan väl fokusera på den positiva biten.
Vi kanske kan få ut dig mycket snabbare...
Den kvinnan och barnet hon bär på är det enda som håller mig vid liv.
De kommer att förändra mitt liv, mamma.
Jag kommer att bli mannen som jag alltid vetat att jag kan bli,
den du sa att jag kunde bli.
Okej, raring.
Han hade små, lysande ögon,
som verkade fastklistrade på hans ansikte som på en koala.
Först trodde jag att jag skulle kunna släppa det.
Koalor är läskiga.
Jag strök honom från min besökslista nu.
Vilken slampa du är.
Suzanne. Det var inte snällt.
Men du verkar så erfaren.
Tja, på sätt och vis är jag väl...
Men det är inte snällt att kalla nån slampa.
Varför gillar tjejer att bli kallade slampor när de har sex då?
Eller subbor? Eller smutsiga horor som gillar sperma?
Jösses, vilken komplicerad fråga.
Ibland förstår jag inte saker.
- Jag vet. - Som sex.
Jag förstår inte sex.
- Men du skriver ju... - Nej, det är påhittat.
Det är min fantasihjärna som påverkats av sånt jag läst.
Det är inte på riktigt.
Nu kanske det händer på riktigt, men jag vet inte om jag fixar det.
Hur gör man?
Det finns en tjej.
- Vännen, har du inte... - Nej.
- Alls? - Nej.
- Nånsin? - Nej.
Tja...
Jag var också rädd första gången.
Jag var 14 år.
Det var i källaren hos Joey Giordano.
Första gången är det fumligt och konstigt.
För alla.
Vad gör jag med händerna?
För in dem i henne.
Brysselkål. Allvarligt?
Jag vet. Man kommer inte undan dem.
- Gillar folk det? - Ja, det är trendigt.
Ibland är jag glad för att jag inte är ute,
för det verkar så förvirrande.
Det är det också.
Ja.
Jag vet inte vad du tycker, men jag är jättesugen på glass.
Vi har tid på oss innan vi måste vara tillbaka,
om du har lust.
Kör åt sidan.
Okej.
Du behöver inte göra så.
- Vadå? - Nånting.
Du behöver inte göra nånting.
Vi är vänner nu. Jag gillar dig.
Om du vill ha glass behöver du bara fråga.
Okej.
Har du en favoritsmak?
Dubbelchokladfudge.
Fast jag har aldrig förstått hur man kan ta choklad,
fördubbla det och göra fudge av det.
Det är asgott. Din då?
Allt med strössel.
Härligt.
- Säkert att vi hinner? - Visst.
- Då fixar vi glass. - Okej.
Tycker du om det, din slampa?
Ja.
Hon gör så roliga läten. Varför ler hon?
Det ingår i hennes jobb, som för välkomstpersonal på Walmart,
och så gillar hon det.
Jag fattar inte.
Varför ska han sätta sin mun mot hennes slida?
Vad äckligt!
Ta bort den perversa skiten.
- Det är inte perverst. - Jo.
Du.
Res på dig.
Vart ska vi?
Res på dig.
Jag står upp.
Kom.
Okej.
Nej.
Låt bli.
Varför inte?
Du är så långsam. Kom igen.
Vad vacker du är.
Tack.
Kom.
Lägg dig.
Vad gör du?
Jag vet inte om jag gillar det.
Åh, gud.
Ja!
Kör du porrgrejen med mig nu?
Nej. Jag tar bara hand om dig.
Jag tänker inte le mot dig.
Du behöver inte le. Lita på mig, bara.
Herregud. Åh, herregud.
Är det sånt här det skrivs låtar om?
Slappna av.
- Jag är avslappnad. - Slappna av.
Helvete. Ja.
Är du en magiker, eller?
Herregud.
Morello. Är det sicilianskt?
Det vet jag inte. Det är ett körsbär.
Det vet jag.
Morello-körsbär. Har du hört talas om dem?
Min nonno brukade säga:
"Lorna, jag vill klämma ut all körsbärssaft ur dig."
Fan, vad läskigt.
Han var läskig.
Det är alla italienska mor-och farföräldrar.
De nyper en i kinderna och pussar en och allt möjligt.
Ja, precis.
Jag trodde nästan att alla män var såna.
Gud, Lorna. Du är den vackraste kvinnan jag nånsin sett.
Lägg av.
Jag menar allvar.
Jag tänker inte erkänna för mina polare att jag sagt det.
De får inte tro att jag är mesig.
- Jag skojar. - Ja, jag fattar.
- Jag retas med dig. - Du är galen.
Vince.
Får jag säga Vinnie?
Vinnie, det gillar jag verkligen med dig.
Du är känslig, men samtidigt stark.
Ja.
Det är nåt visst med en man med en guldkedja.
Det får mig att känna mig trygg.
Jag skulle alltid skydda dig, från allt.
Det finns faktiskt en kille...
Han har sagt läskiga saker
och skickat hemska, äckliga brev,
där han beskriver vad han vill göra med mig.
Det får mig att känna mig väldigt ofin.
Vad heter han? Var bor han? Jag ska döda fanskapet.
Nej. Det går inte. Vad gullig du är.
Vad fan heter han, Lorna?
- Har du på dig dina? - Ja, för fan.
Jag känner mig sexig under allt kakifärgat nu.
Sexig för vem då? O'Neill?
Det är som att ha en hemlis.
Som om vi är med i en hemlig klubb som ingen känner till.
Det är häftigt.
Herregud, när du sa det styvnade mina bröstvårtor.
Hej då.
- Vem gav er de där? - Visa pattarna, så berättar jag.
Jag är en av er.
Tack, kära Chapman.
Tack för den underbara gåvan med nytt runkmaterial
som du har skänkt mig.
Är alla med på det? Till och med gamlingarna?
Jag har fortfarande en slida, eller hur?
Om vi alla har på oss dem måste Chapman tjäna storkovan.
Ja, inte vet jag vad unga har för sig nuförtiden,
men folk ger väl inte mer än några dollar
för smutsiga underkläder?
En kompis har sett dem på nätet för 70 dollar paret.
Jävlar, vad mycket deg.
Ja.
Men vi får bara kryddpaket?
Glöm det.
Sluta vara nervösa. Vi har rätt att vara här.
Vår rätt enligt Norma, oavsett vad Caputo säger.
Kör, Gina.
En av oss är väldigt dominerande och det stör mig väldigt mycket!
Menar du mig?
Vi skulle ju inte svara.
- Hon menar uppenbarligen mig. - Det är det som är problemet.
Det här ska handla om Norma, inte om dig.
- Nån måste se till missionen. - Har vi en mission?
Ingen av oss är här för det.
Vi behöver inte skrika ut våra klagomål
eller rengöra våra organ, vad fan det ens betyder.
Vi är här för Normas skull, för att hon får oss att känna oss sedda.
Hon får mig att känna mig viktig.
Norma är min Jesus!
Norma är min mor.
Norma är min mormor.
Norma är min gammelmormor.
Norma är...
alla mina släktingar sammantagna.
Norma är jag.
Helvete.
Ni har redan blivit varnade. Sätt igång och jobba!
Säg inget.
Vadå?
Jag vet vad du tänker.
Jag tänkte inte säga nåt. Jag vänder andra kinden till.
Jag sa ju det. Hon tror sig vara förmer.
Vi är bara olika, uppenbarligen.
"Uppenbarligen"? Vad nedlåtande.
Det är svårt att undvika när ni bokstavligen är nedanför mig.
Du är en jävla subba.
Vet du vad? Visst.
Jag kanske är bättre.
Jag tänker inte be om ursäkt för det.
Man gnider så här för att bryta ner cellulosastrukturen.
Ser ni att bladen blir mörkare och mindre vaxartade?
Så ska det vara.
Om du erbjuder gratis massage tackar jag ja.
Vi lägger undan den för middagen.
Och nu: ratatouille.
Som i råttfilmen?
- Min vän Charlotte? - Fievel i vilda västern.
- Nej, Stuart Little. - Resan till Amerika.
- Va? - Med musen.
Den söta musen. Han kommer till Amerika.
Det är den minsta formen jag nånsin har sett.
En liten trädgård.
Ta en gaffel, allihop. Akta, det är varmt.
- Herregud. - Gott, va?
- Som att vara... - En människa.
Precis.
- Inte illa för en viting. - Man gör vad man kan.
Nu ska jag smaka på min egen ratatouille.
Ge mig ett smakprov på mästerverket.
Jag vill smaka.
Hallå, chefen. Hur är läget?
Kom in, Coates.
Sätt dig inte.
Var höll du hus vid inräkningen igår?
Du var i tjänst, men Kowalski sa att han var en man kort kl. 16.00.
Jag...
Du missade den två gånger förra veckan också.
Jag försöker fortfarande få grepp om schemat här
och var ute på ärenden.
Jag vill inte ens höra.
Oavsett vilken skitursäkt du tänkte komma med.
Du får en officiell prövotid.
- Med början direkt. - Okej.
Vad innebär det?
Att du måste skärpa dig. Annars blir du av med jobbet.
Ja, sir.
Tack för att du tog emot mig.
Det var oväntat.
Ja. Jag känner mig delaktig.
Varför det? Det har inget med dig att göra.
Jag vill adoptera barnet, Daya.
Varför vill du göra det? Trots allt?
Du sitter i fängelse. Din mamma också.
Jag lever ett bra liv,
men det har länge känts tomt,
speciellt sen pojkarna flyttade hemifrån.
Jag har plats för ett barn.
Det finns ingen anledning till att det inte kan vara ditt barn,
om det fortfarande är nåt du vill.
Jag förstår om du inte längre vill ge henne till mig.
Henne?
Förlåt.
Jag kunde inte släppa det när du hade sagt det.
Du kommer alltid att vara hennes mamma,
men det skulle vara en ära att få uppfostra din dotter åt dig.
Ja.
Var snäll och ta henne.
Ta henne och gör ditt bästa för henne.
Det ska jag.
Jag lovar.
Vid domstolsbyggnaden i centrum
har domaren nyss meddelat dom i målet mot Judy King.
Nu, så.
Undan, hör ni.
Hallå. Läget?
- Jäklar. - Har vi missat det?
Tror du att alla sitter kvar här tysta
efter att de meddelat domen?
Nej, det är lugnt.
Hela Norma-grejen har sabbat min känsla för normalhet.
- "Normalitet." - Inget av det är rätt.
Jo, det heter "normalhet".
- Säg "normal" istället. - Slå upp det.
Kan inte. Finns ingen ordbok.
Jag tänker leva i min verklighet, så kan du leva i din.
Jag har saknat er.
Här är han. Kan ni säga nåt om var Judy King hamnar? Sir?
Litchfield.
- Litchfield. - Litchfield.
Tyst med er!
Vi vill gärna veta, sir.
Ms King ska avtjäna sitt straff på Alderson-fängelset.
Va?
Skämtar du?
- Vad i helvete? - Jag är ledsen, P.
Det gör inget. Hon är säkert snorkig ändå.
Berätta mer om dig själv så att du blir mindre mystisk,
så att jag blir mindre intresserad av dig.
Det låter inte som nån bra deal för mig.
Varför flyttade du hit? Var bodde du? Hurdan är din familj?
Pappa flyttade hit för ett jobb i Philadelphia.
Jag är enda barnet.
Och mina föräldrar återvände till moderskeppet för några år sen.
Saknar du dem?
Ja.
"Ja"?
Är det inte väl tidigt att binda sig även om vi är flator?
Håll käften, Alex.
Vadå?
Jag ser ju Litchfields senaste rumpkompisar överallt.
Vi pratade om Stellas familj.
Nej, men berätta!
- Alex. - Kom igen.
Jag umgås bara med vår nya vän Justin Bieber.
Vill du gå och prata enskilt?
- Jag kan gå. - Nej.
Förlåt att jag störde.
Jag ska lämna er i fred,
så att ni kan lära känna varann bättre
och knulla.
Herregud.
Du har mycket mer tålamod än jag.
Jag skulle ha spolat henne för länge sen.
Tja...
Vi har varit med om mycket.
Man ska inte göra nåt av pliktskyldighet.
Man ska göra saker för att man vill det.
Vad fan glor du på?
Inget.
Var snäll och lämna mig i fred.
Lämna dig i fred?
Vad menar du?
Du har förföljt mig runt hela jävla stället,
spårat mig.
Och ljugit om det.
Men visst, jag ska lämna dig i fred.
- Hörru. - Jävla psykopat.
Jag visste att han hade sänt dig.
Det är inte ditt badrum.
- Vårt är överfullt. - Än sen?
Jag behövde en spegel och det är ett fritt land.
Då bor du i ett annat land än jag.
Jag vill inte bråka med dig.
Du hindrar ju henne från att träffa sin son.
Ursäkta mig. Jag ska tvätta händerna.
Våga inte knuffas.
Jo, det gjorde jag.
Nej, snälla.
Jag ska berätta allt.
- NSA har infiltrerats. - Va?
- Du anar inte vem du bråkar med. - Inte?
Var det inte du som tog ifrån mig Benny?
Du är helt från vettet.
Jag är mamma.
Jag är en vildsint, arg, riktig mamma,
men det vet väl inte du nåt om? Nej.
Det är inget som är på riktigt med dig.
- Gloria, hur gick det? - Gud, förlåt.
Bort med dig, för helvete.
Vad fan pratar du om?
Hela stället är buggat.
De har samlat information om mig,
och försöker sätta dit mig för förräderi och terrorism.
NSA?
Ja. Så hjälp mig, snälla.
Snälla. Jag vet att du är en av dem.
Jag vet vem du är.
Jag kan samarbeta med dig. Okej?
Fan också.
- Är du Christopher? - Ja. Vad är det frågan om?
Ger du dig på trevliga, anständiga tjejer, din sjuka jävel?
Jävla skithög.
- Vem fan är du? - In med er. Nita den jäveln.
- Stick härifrån! - Jävla skithög.
- Jävla arsel. - Hjälp!
- Nej, tio minuter till. - Nej.
Tio minuter till. Snälla.
Jag måste packa färdigt.
Jag kommer att hata det här stället när du inte är här.
- Nej, då. - Jo. Hur långt är det till Wyoming?
Långt.
Låt mig följa med. Snälla.
Jag önskar att jag kunde det.
Vänta. Kom hit.
Jag älskar dig.
Jag älskar dig också.
Jag kommer tillbaka och hämtar dig. Okej?
Hej då.
Du lär inte hitta nån gul koffeinläsk där, sötnos.
Jag letar inte efter läsk.
- Vad synd, för jag har några åt dig. - Jag har slutat.
Det var snällt av mig att ta med dem, för du är skyldig mig sen förut.
Jag är inte skyldig dig nåt, Abe. Dessutom har jag pojkvän nu.
Ryktet går att han inte blir kvar här, eftersom pappan super.
Lämna mig i fred...
- Det går fort. - Sluta, Abe.
Då slipper du tänka på det.
- Sluta, Abe. Sätt på din morsa! - Det går fort. Kom igen.
- Sätt på din morsa, Abe. - Kom igen.
Abe...
- Det går fort. - Jag är inte ens blöt.
Det går jättefort.
Slappna av, bara.
Ja.
Så, ja.
Det finns ett ställe på Route 8 som heter Sweet Licks.
De kanske har strössel. Vi kan testa det.
Jag har ingen lust.
Vad menar du?
Om du inte kan äta glass varje dag är jag inte intresserad.
Rör mig inte.
Gud, vad är det med dig idag?
Jag råkade illa ut.
Jag missade inräkningen igår på grund av omvägen.
Du sa att vi skulle hinna och jag litade på dig.
Förlåt.
Jag visste inte det.
- Nu har jag fått prövotid. - Det är en baggis.
Vi kan räkna ut när du måste vara tillbaka.
Nej, jag vill inte ha mer hjälp från dig. Jag råkar bara i klistret.
Du.
- Kom igen. - Vad vill du mig?
- Va? Inget. - Det här?
- Är det det här du vill? - Nej. Sluta.
- Det här? - Nej.
Är det det här du vill? Det är det du tigger om, va?
Bara ligg där och var tyst.
Det här...
Det var det här du ville, va?
Det var det här du bad om. Eller hur?
Det var det här du ville.
Det var det här du bad om.
Doggett.
Jag älskar dig, Doggett.