Jag har inte fel om Flint.
-Du känner inte till mrs Barlow. -Du hittade förteckningen...
Jag avstår betalning mot en del av bytet.
-Vi behöver tolvpundskanoner. -Ska bli.
Utan Vane kan vi inte ta Urca.
Varför gav du dig av?
Hur kändes det att slängas åt sidan?
Vänta!
Det är över för er, om ni inte går över till kapten Flint.
Hon gav oss precis ett skepp.
-Jag är ledsen att han gjorde så här. -Det var du.
Kapten Gates...
Det är dags.
Första ämnet berör ledarskap.
Som ni vet har jag ombetts vara kapten på Ranger.
Det innebär mindre tid med er, era idioter.
Ni behöver en styrman under tiden.
Om ingen har några bättre förslag hade jag tänkt mig Billy Bones.
Jag tänkte väl det. - Billy.
Nästa ämne - kölhalning.
Det är på tiden. Om vi ska ta Urca måste hon vara i toppskick.
-Frågan är var vi ska välta henne. -Där det finns gott om rom!
Som alltid är fartygskontot öppet, och romtunnorna är på väg.
Och grisarna görs i ordning för mr Silvers spett.
-Åter till platsfrågan... -Hur blir det med knulltältet?
Mr De Groot.
Ni lär inte tycka om det jag har att säga.
Kustlinjen är inte lämplig för den här uppgiften.
Det är svårt att ankra och det är för brant. Jag kan inte stödja det.
Jag ber om mer tid för att hitta en lämpligare strand.
Och försena arbetet hur länge? Två veckor? En månad?
Ett rent skrov innebär en extra knop i fart-
-och fem grader vid stagvändning.
Det är avgörande för uppgiften. Vi skulle gärna ta flera veckor på oss-
-men vi ger oss av inom några dagar.
Mr De Groots oro är giltig.
Men den har ett pris.
Fem miljoner dollar i spanskt guld.
Vilka är för kaptenens plan att kölhala här?
-Ja-sidan vann. -Nej.
Mr Morleys avvikande åsikt noteras, liksom mr De Groots.
-Då strandar vi subban. -Hur blir det med knulltältet?
Det här kommer att gå fort, vilket medför större risker.
Ni har gett mig ert förtroende, och det tar jag på allvar.
Med tanke på riskerna för förseningar när vi måste prestera som bäst-
-kanske vi för en gångs skull kan strunta i... ett knulltält.
Det var inte nödvändigt...
Lömska vindar och vatten...
Var inte en sån gammal tant! Mannarna klarar det.
Tycker du att det är en bra idé, styrman?
Kaptenen vet vad han gör.
Det är för att du inte känner till mrs Barlow.
Vem är mrs Barlow?
För ett antal år sen, innan du mönstrade på...
...jagade vi handelsfartyget Maria Aleyne.
Sefardisk handel - guld, pärlor, juveler...
"Mer än vi vet vad vi ska göra med", sa han. Men det är Flints gåva.
Han vet vad han ska säga för att få oss att kämpa för sakens skull.
Vi spårade henne i månader, utan reparationer eller kölhalning.
Till slut såg vi henne.
Vi förlorade bra män för ett byte som var långt ifrån vad Flint hade lovat.
Jag råkade hitta en hytt, och det var då jag hörde det.
En man och en kvinna bönade och bad för sina liv.
"Skona oss och vår rikedom är er."
För ett ögonblick trodde jag att bytet skulle vara värt mycket mer.
Men det var då de började skrika.
Och när mördaren gav sig av såg jag honom klart och tydligt.
-Berättade du det för nån? -Gates.
Han var minst sagt oberörd.
"Bara en rik sate mindre", sa han.
Jag förstod vad han menade.
Men när vi några dagar senare gick i land såg jag en dam vänta på Flint.
De andra trodde att hon var puritanskt kjoltyg-
-men när Flint kom fram till henne sa han: "De är döda."
Jakten på Maria Aleyne handlade inte om pengar. Det var en avrättning.
Våra mannar dog-
-så att Flint kunde ta hand om en privat vendetta för hennes skull.
Bra män kommer att dö på grund av Barlowskans dolda avsikter!
Sanna mina ord, Billy.
Alltihop händer igen.
Stannar du länge?
Jag måste tillbaka.
Om du är arg på mig skulle jag uppskatta om du berättade det.
Vet du varför jag är arg?
-För att jag läste för honom? -Varför valde du just den boken?
För att jag inte längre vill låtsas att den inte betyder nåt för mig.
Den boken var nåt jag delade med Thomas.
Jag saknade det.
Vårt liv då, när han levde.
Jag håller på att glömma det, och jag vill inte glömma det.
Det här stället och livet vi har levt här...
Det känns inte som att leva längre.
Jag kan inte vara ensam om att känna så här.
Nån del av dig måste också känna det.
Saker och ting kommer att bli bättre.
Det lovar jag.
Gud... En vecka utan ett fartyg och du går ner dig fullständigt.
Är det för mycket begärt att du slutar slåss-
-nu när jag försöker reda ut det här?
Så du har gått vidare till opium?
Miss Guthrie gav oss en rejäl smäll.
Men vi har alltjämt åtta lojala män, min klokhet och en orubblig kapten.
När vi har fått tillbaka vår födkrok behöver manskapet sin kapten.
Kan du försöka hitta honom?
Dra åt helvete, Jack.
Det var en isolerad händelse.
Hon förödmjukade en av de mest inkomstbringande på ön.
Tre kaptener har ställt samma fråga:
Vem mer kommer att förlora sitt uppehälle?
Ingen.
Varje morgon på väg in till stan hör jag kapten Lilywhite yra om-
-det fördärvliga med en centraliserad hälare.
Han påstår att ön inte kan bli fri förrän vi störtar drottning Eleanor.
Jag ser honom också.
Och jag har aldrig sett mer än tre män lyssna på honom.
De var tolv i morse. Det här med Vane har förändrat saker och ting.
Få pli på henne, mr Scott, innan det är för sent.
Ett skepp har synts till. Andromache.
Kapten Bryson anländer.
Vad ville kapten Hornigold?
Låt mig gissa. Han tror att jag har förlorat mitt förnuft.
Fan ta Hornigold och alla andra som ogillar hur jag sköter stället.
Det vi ska försöka oss på med kapten Bryson är väldigt riskabelt.
Om han inte samarbetar får vi absolut inte hålla kvar honom.
Jag vet vad du tror står på spel och att du inte accepterar ett nej.
Varför skulle jag?
Eleanor, om du ger dig på kapten Bryson eller hans skepp-
-ger du dig på Guthrie Trading Company och din farfar.
Fartyget tillhör honom. När han får veta vad du har gjort-
-kommer varken jag eller din far kunna skydda dig.
Om Bryson sviker oss måste vi låta honom gå.
-Och kanonerna Flint behöver? -Vi hittar dem på nåt annat sätt.
Jag ber dig aldrig om nåt. Det här måste jag insistera på.
Säg att du förstår.
Jag förstår.
-Hur går det? -Jag tror att vi kanske lyckas.
Tacka Billy för det. Jag har aldrig sett en besättning arbeta så hårt.
Om några dagar kan vi sjösätta henne igen. Ursäkta mig, kapten.
-Hör på, din jävel! -Jag förstår inte.
Jag har diarré. Fattar du inte det?
-Hans ruttna gris gav oss rännskita. -Vissa människor har klen fysik.
Hallå, lugna er.
Utsökt. Det är inte grisen, utan nåt som går. Tillbaka till arbetet.
Tack. Skönt att nån tycker om...
-Vad fan har du gjort med den? -Tillagat den.
-Mannarna tyckte att den var klar. -De skulle lika gärna äta den rå.
Det var hemskt cyniskt sagt.
Hämta en gris till.
Gör precis som jag säger.
Nu vet du hur det kan vara.
När jag har det bekvämt får du känna le toucher de Dieu.
Våra kroppar består av hemliga fack, säger hon.
De har njutning inuti sig.
Det krävs bara nån som vet hur man låser upp dem.
Dina vänner har fått känna belöningen för öm lydnad.
Vill du ha njutning försäkrar jag dig om att jag kan ge dig den.
Jaså?
-Kapten Bryson. -Fru Guthrie.
-Jag hoppas att resan gick bra. -Lasten inventeras imorgon bitti.
Jag skulle vilja talas vid.
Varje ord förlänger mitt besök i den här kloaken, så håll dig kort.
Det är bäst att du hör det av mig.
Ett av våra skepp ska jaga Urca de Lima.
Och din far har inte förhindrat det? Varför inte det?
Det kan du fråga honom själv. Han kommer snart till min taverna.
-Var inte tanken att gömma honom? -Jo. Tills i morse.
Var god ställ er upp, sir.
En gång i tiden var mr Scott min privata tjänare.
Tills han visade sig värdig större ansvar, som gav honom en utbildning.
Han förde den vidare till min dotter. Se hur det gick för mig...
Jag förstår fortfarande inte.
Min dotter behöver kanonerna från kapten Brysons fartyg-
-för att beväpna kapten Flints angrepp på den spanska gallionen.
Bryson måste övertalas att lämna ifrån sig kanonerna.
Eleanor gör det tydligen inte själv.
Hur kan hon vara säker på att du inte förråder henne?
Då skulle Bryson likvidera våra tillgångar och sända mig till Boston.
Jag får lägga mitt agg gentemot min dotter och kaptenen åt sidan.
Absorbera stöten, så att säga.
Som en klippig udde.
Jag ska i alla händelser på möte nu.
Ska vi?
När jag får min del av guldet ska jag knulla mig genom societeten.
Inte en enda fitta ska komma undan.
-Vad fan gör ni? -Vi skulle fästa det i palmen.
Den där palmen! Ni har fäst det i fel träd.
Ja, det har betydelse. Ordna det, snälla.
Gud! Om man ger en man lite makt...
Vad fan spelar det för roll? Träd som träd.
Ett snabbt knull?
Maka på dig, Randall. Skuggan är min i en timme. Inga protester.
Har du med dig långhalsar?
Fan också... Ledsen, det glömde jag bort.
Du lovade. Till Betsy.
Du har rätt. Passa min plats.
Vad i...?
-Vad fan är det med dig? -Jag drar mitt strå till stacken.
Trodde du att jag skulle sluta upp bakom dig, eller?
Du övervägde inte ens att protestera mot kaptenens plan.
Det kanske jag gjorde, men tyckte att den var vettig.
Eller så är det nåt du helst inte säger högt.
Efter Gates trodde jag på en styrman som inte går i kaptenens ledband.
Jag hade tydligen fel.
Hur har de sju havens mest fruktade kapten lärt sig att glasera en gris?
-Varför bryr du dig om det? -Det gör jag egentligen inte.
Vi måste talas vid, och lite kallprat kan ju vara en bra början.
Vad fan pratar du om?
-Vad ska vi göra åt Billy? -Ursäkta?
Han har varit varm och välkomnande gentemot mig-
-men han verkar vara utsliten.
-Jag tänkte att vi kanske... -Det finns inget "vi".
Billy Bones är en plikttrogen båtsman som alla har enorm respekt för.
Jag litar mer på honom än på en råtta som du.
Förstått.
Med det sagt såg jag Billy prata med mr Morley förra veckan.
-Sent. Och i hemlighet. -Skulle det betyda nåt?
Han ljög om sidan, och jag tror att det tär på honom.
Jag sa det en gång, och jag säger det inte igen. Jag litar på Billy.
Lita på mig. Jag har ingen anledning att säga nåt annat än sanningen.
-Vår framtid hänger på det. -Du kanske inte ens har nån framtid!
Du tjänar inte på att försöka ställa mig mot min egen besättning.
Vänd på grisen, den är strax klar.
-Jag kan inte, Jack. -Jodå!
Du visar bytet för miss Guthrie som om det vore ditt.
Om jag blir avslöjad kastar hon ut oss. Jag kan inte riskera det.
Det är inte dig hon har nåt emot, Jack. Varför stannar du hos honom?
-En bra fråga. -Nej.
-Det finns andra fartyg. -Har du fått andra erbjudanden?
Hur många erbjudanden har gamle Jack fått sen bråket med Guthrie?
Min klokhet är min enda tillgång, men den står inte högt i kurs nu.
Om jag går med i en ny besättning lär jag få tömma pisshinkar-
-och jag vågar nog säga att livet är för kort för det!
Är du arg på mig också?
Jack Rackham?
Jag har fullt upp idag.
Varje dag min hora inte knullar under mitt tak kostar pengar.
Min besättning ser det som att en skuld återgäldas.
-Det är tjuveri och skitprat! -Då har vi nått ett dödläge.
-Oenighet utan möjlig lösning. -Ge tillbaka horan!
Ta tillbaka henne själv om du vågar.
Det var färre män utanför tältet idag än igår.
Jag kanske antar ditt erbjudande.
Vad fan var det där? Har du nåt emot att vi håller kvar horan?
Hon är det enda som håller kvar besättningen.
Dra åt helvete.
Vill ni ha kanonerna från mitt skepp?
Och ge dem till en pirat?
Har ni förlorat förståndet? Det godkänner er familj aldrig.
Min familjs godkännande är avhängigt en enda sak.
-Eleanor. -Förtjänst.
Det de kan tjäna på det här har dämpat oron för eventuella faror.
Det har jag svårt att tro.
Du är en skicklig sjöman, Dyfed, men här är du ute på hal is.
Handeln här kräver djärva grepp.
Lyckligtvis har min dotter hittat ett åt oss.
Ni kanske har rätt.
Jag kanske är ute på hal is.
-Men ändå har jag en känsla... -Vad för känsla?
Har det att göra med att Scarborough ligger vid Harbour Island?
Hon ligger utanför ert hem.
Jag tänkte lasta av slavarna där, men ändrade mig när jag såg henne.
Hans majestäts skepp provianterar ofta i min hamn. Vad antyder du?
Jag vill prata med din far i enrum.
-Du kan säga vad som helst till mig. -Eleanor, det går bra.
Din far sköter det här.
Kanske det.
Jag kunde inte ta några risker.
Nu är vi uppriktiga. Vi vet båda hur lite er familj i Boston anser om er.
-Mycket uppriktiga. -Om jag återvänder utan vapen...
...med endast era order som försvar kommer de att begrava mig.
Vad tror du att det handlar om?
Flottan utanför er dörr, ni och er dotter stöder en sån här plan...
Det verkar som om nåt har gått snett-
-och att ni två försöker rädda era skinn.
Har jag fel?
Jag ska berätta hur fel du har.
Jag vet att du inte samtycker, men vi behöver kanonerna. Förlåt.
Efter allt vi har gått igenom och allt jag har gjort för dig...
Du ljög.
Skäms.
Kanonerna är era.
Mr Hayes.
Det här stället är verkligen en syn. Du kan vara stolt.
Se så, mr Scott. Det är lika mycket er förtjänst som Eleanors.
Nu får du upprättelse.
-Det är dags att åka tillbaka. -Hon kommer att dö.
Om hon fortskrider och försöker stjäla skatter från ett imperium-
-för att bekosta krig mot ett annat så kommer hon att dö.
Det är ofrånkomligt, och det vet du.
"Om" hon fortskrider?
-Vad sa ni till Bryson? -Jag har en plan.
För att göra slut på vansinnet och sätta henne i säkerhet.
Jag avundas dig inte. Hon gör vad som helst för att rädda det här stället.
Ett ställe där hon har betydelse, där du har betydelse.
Men innerst inne vet du sanningen.
Det är inte meningen att såna här ställen ska bestå.
Hjälp mig, mr Scott.
Snälla. Hjälp mig att rädda henne från sig själv.
Hej där.
Du behöver inte vara rädd.
Du kan få hjälpa mig om du vill.
Är inte du Gladwin-pojken?
Vet din far att du är här ute? Jag kan ta dig till honom.
Häxa!
Kapten, besök.
Kanonerna är dina. Kapten Bryson förbereder att lasta av dem.
-Mr O'Malley ser till att han lyder. -Slå dig ner.
För vår strävan...
...och snara framgång.
Vad nu? Gjorde din far nåt olämpligt?
Det är mr Scott. Jag satte en plan i verket utan mr Scotts vetskap.
Jag ljög för honom. Jag trodde inte att han skulle förstå.
Det kan man inte förvänta sig. Ingen tror att det går förrän vi visar dem.
Men när den dagen kommer, vet du vad de kommer att säga?
Att det var oundvikligt.
Undan!
Till stranden allihop!
Kom igen, kom igen!
Undan!
Randall?
-Jag går. -Vi måste frigöra stormasten!
Rädda masten. Vänta inte på mig.
Han sitter fast. Hjälp mig!
Mitt ben, mitt ben!
Dra, dra!
Det tar för lång tid.
-Hur lång tid har vi på oss? -Ingen.
Billy, det är dags!
Det är lönlöst!
Ditt bälte. Ge mig ditt bälte.
-Billy. Billy! -Ja, ja!
Gör det!
Bit!
Dra!
Fan...
Jag pratade med De Groot. Du gjorde allt du kunde.
Inte allt. Jag borde ha stoppat Flint.
Hur skulle du ha kunnat göra det?
Var försiktig, Billy.
-Flint pressade fram det. -Du vet vad som står på spel.
-Du vet att han har rätt. -Det är inte därför...
Det är för att jag är rädd för honom.
Billy och Morley, den där kvällen på skeppet.
Vad pratade de om?
Jag hörde inte mycket, men de pratade om en kvinna.
En Barlow nånting.
Var det en framgång?
Skulle du kunna...?
Musiken... Det var Purcells chaconne om jag inte misstar mig.
Du är kunnig.
Far anställde en lärare så att vi barn skulle lära oss uppskatta musik.
Jag tyckte minst om det, men av nån anledning fastnade en del.
Det finns en uttalad sorgsenhet i Purcells stycken.
Med tanke på din situation kan jag förstå lockelsen.
Vad är det du tror att du förstår?
I ärlighetens namn vet jag kanske allt, mrs Hamilton.
Bli inte rädd. Jag har inte för avsikt att röja din identitet.
Du har misstagit mig för nån annan.
Porträttet i ditt rum föreställer dig och lord Thomas Hamilton-
-son till Alfred Hamilton, uppsyningsman för Bahamasöarna.
Förlåt mig, jag måste ha kommit på villovägar.
Jag har haft mycket att göra med earlen genom åren-
-och hörde talas om den tragedi som drabbade hans äldste son.
Thomas hustru, som länge ryktats vara den otrogna sorten-
-hade inlett ett förhållande med makens närmaste vän.
En lovande ung officer i Hans majestäts flotta.
Och när han upptäckte förhållandet...
...blev Thomas galen av sorg.
Han var så förtvivlad att inte ens mentalsjukhuset kunde skydda honom.
När det gällde Thomas hustru sades hon ha flytt London med sin älskare.
Delvis av skam, och delvis för att undkomma vedergällning.
Med facit i hand förmodar jag att älskaren är vår vän kapten Flint.
Jag tar inte upp det här för att uppröra eller besvära dig.
-Jag vill snarare hjälpa dig. -Hjälpa mig?
Jag kan bara anta att din exil här inte har varit idealisk.
Jag förstår att desperationen drev dig hit.
Det kanske är dags att du får återvända till civilisationen.
Kan du erbjuda mig det?
Boston är nåt helt annat än London.
I allmänhet mer förlåtande av det förflutna.
I det här fallet skulle man, med min familjs hjälp-
-kanske bli frikänd där.
Nya identiteter, en omstart, ett nytt liv... Jag kan ordna det.
Varför skulle du göra det?
För att jag vet hur det är att bli orättvist dömd-
-och då jag kan ge dig din frihet kanske du kan göra detsamma för mig.
Hej, Charles.
-Du har sett bättre ut. -Dra åt helvete.
Vi är ensamma.
Du behöver inte låtsas.
Vad fan har jag nånsin gjort dig?
Du fick mig att se svag ut.
Bredvid dig var jag underlägsen.
Jag var en flicka.
Du måste ha förstått att jag aldrig skulle nöja mig med det.
Med att vara underlägsen.
Det var därför jag älskade dig.
Och du förgjorde mig!
Jag avslöjade dig. Svagheten bakom masken.
Fruktan...
Jag har tagit så mycket från dig.
Men ändå...
...vet du att du skulle kunna ta tillbaka det.
Du skulle kunna bli stark igen.
Du skulle kunna stå emot mig.
Du skulle kunna ta hela den här jävla ön från mig.
Du vet precis vad det är du behöver göra.
Och var du måste göra det... Om du bara inte var så jävla rädd!
Vilken sorglig syn.
Miss Guthrie borde ha låtit döda dig.
Det hade varit barmhärtigare.
Tänker du ge tillbaka min hora?
Gud, på min sko!
Skit samma, gör slut på hans lidande!
För Guds...
Vänta! Lyssna på mig.
Horhuset... Du kan få hälften.
Vi kan bli kompanjoner. Snälla...
Vet ni vem jag är, pastorn?
Ja. Du är anledningen till att den här ön svämmar över av brottslingar.
Gud lär oss att inte fira när andra snubblar, men jag gör ett undantag.
-Och vad säger Gud om frälsning? -Ta emot hans kärlek och finn den.
-Och om jag är villig att gå längre? -Längre?
Botgöring för forna synder, goda gärningar... Från och med ikväll.
Vem där?
Mr Scott. Vad gör du här?
Jag tänkte att du behövde hjälp.
Äntligen kommer de satarna med de första kanonerna. Det tog sin tid.
Han tar sin last på allvar.
Du ser trött ut. Jag kan ta över.
Miss Guthrie sa att jag skulle se kanonerna med mina egna ögon.
Jag förstår.
Det var jag som tog hit dem.
Jag uppmuntrade och berikade dem.
Bemyndigade dem.
Min botgöring borde bli enkel.
Jag ska se till att de körs bort härifrån.
Snart. Och för gott.
Andromache. Han har inte lastat av.
Kanonerna är fortfarande kvar ombord.
Vad ska vi göra?
Ta tillbaka dem.