Översatt av Karolus
Omsynk: Leffe
Ibland tror jag att en förbannelse vilar över mig
- på grund av något, Det hände innan jag föddes.
Mycket länge sedan, fanns det en familj.
Familjens pappa var musiker.
Familjen sjöng, dansade och njöt av livet fullt ut.
Men han hade också en dröm att spela för hela världen.
En dag gick han ut med sin gitarr ...
... och kom aldrig tillbaka.
Mama hade inte tid att gråta över en förlorad musiker.
Efter att ha drivit ut all musik ur sitt liv ...
... hittade hon ett sätt att försörja sin dotter på.
Hon kavlade upp ärmarna och lärde sig hur man gör skor.
Hon kunde ha gjort godis eller fyrverkerier.
Eller glittrande underkläder för brottare.
Men nej, hon valde skor.
Hon lärde sin dotter att göra skor.
Senare också sin svärson
Barnbarnen blev också en del av det.
När familjen växte gjorde också verksamheten det.
Musiken hade splittrat hennes familj...
... men skor band dem alla tillsammans.
Kvinnan var min mormors mamma. Mama Imelda.
Hon dog långt innan jag föddes.
Min familj berättar fortfarande historien varje år på "Dia de los Muertos".
De Dödas Dag.
Hennes lilla flicka? Min mormors mor. Mama Coco.
Hej, Mama Coco.
Hur mår du, Julio?
Jag heter faktiskt Miguel.
Mama Coco har dåligt minne.
Men hon är bra att prata med, så jag berättar nästan allt för henne.
Förut sprang jag så här
Nu gör jag så här. Det är mycket snabbare.
Vinnaren är ... luchadora Coco!
Jag har en smilgrop på ena sidan.
Här, inte här ...
Miguel, ät din mat!
Min mormor är Mama Cocos dotter.
- Du är så mager. Ät mer. - Nej, tack.
Jag frågade, om du ville ha mer tamales?
Ja?
Jag trodde väl det!
Farmor sköter huset, precis som Mama Imelda gjorde.
Ingen musik!
Jag tror vi är den enda familjen i Mexiko, som hatar musik.
Det är OK för min familj, men jag ...
- Kom hem till lunch. - Älskar dig, mamma
Jag är inte som resten av familjen.
Hej Miguel.
- Tack så mycket! - Ingen orsak, Miguel.
Dante!
Sitt. Ligg ner
Rulla runt. Skaka på dig.
Fortsätt!
Duktig kille, Dante!
Jag vet, jag borde inte gilla musik, men det är inte mitt fel.
Det är hans fel. Ernesto de la Cruz.
Alla tiders största musiker.
Det var här på detta torg, som den unga Ernesto de la Cruz -
- tog de första stegen mot att bli den största sångaren någonsin.
Han var en obetydlig kille från Santa Cecilia, precis som jag.
Men när han spelade musik, blev folk förälskade i honom.
Han var med i filmer.
Han hade en jätte-cool gitarr.
Han kunde flyga!
Han skrev de bästa låtarna, men min favoritlåt är ...
Glöm inte mig
Jag säger adjö till dig, glöm inte mig
Gråt inte några tårar över mig
även om jag är långt ifrån dig behåller jag dig i mitt hjärta
Jag sjunger en vacker sång för dig
när du är borta från mig, glöm inte mig
Jag reser ifrån dig, glöm inte mig
när du hör en sorgsen gitarr
när jag är med dig, på det enda sättet jag kan,
Tills jag åter kan hålla dig i mina armar
Han levde livet, Du drömmer bara om ...
Glöm inte mig ...
... fram till 1942.
Han krossades av en jättestor klocka.
Jag vill vara som honom.
Ibland när jag tittar på 'de la Cruz' och jag får en känsla ...
... som om vi på något sätt har kontakt med varandra.
Så om han kan spela musik, så kanske också jag kan det en dag
Om det inte var för min familj.
Jag bad om en sko-putsning, inte ditt livs historia.
Ursäkta.
Jag kan inte prata om det hemma.
Om jag var du, skulle jag säga till familjen ...
- "Jag är musiker, lär er leva med det". - Det kan jag aldrig säga
- Är du en bra musiker? - Jag vet inte.
Jag spelar bara för mig själv.
Blev de la Cruz världens bästa genom att dölja sin talang?
Nej!
Han gick till Plaza och spelade högt.
Det är en musiktävling i kväll för De Dödas Dag
Vill du vara som din hjälte? Registrera dig!
Min familj skulle bli galen.
Om du är så rädd, så får du ha de så roligt med att putsa skor!
Vad sa alltid de la Cruz?
Fånga ögonblicket?
Visa mig vad du kan.
Jag blir din första publik.
Miguel!
- Mormor! - Vad gör du här?
Låt mitt barnbarn vara i fred!
- Jag fick bara mina skor putsade. - Jag vet dina knep.
- Vad sa han? - Han visade mig bara sin gitarr.
Skäms!
Mitt barnbarn är en liten, söt ängel ..
Han vill inte veta av din musik. Så håll dig borta från honom!
Stackars lilla du, bästa älskade pojk!
Du vet bättre än att vara här.
Du kommer hem. Nu!
Vi har ju sagt, att Plaza är fullt av mariachi-band.
Ja, farbror Berto.
Nej, nej...
Försvinn!
Det är Dante!
Ge aldrig en gathund ett namn. Den följer dig för alltid.
Hämta mina skor.
Jag hittade din son på Mariachi Plaza.
- Du vet vad mormor tycker om det. - Jag putsade bara skor.
På en musiker!
Men det finns många människor där.
Om mormor säger nej, så betyder det nej.
Men ikväll då? - Vad händer?
De håller en talangshow.
- Jag tänkte att ... - Att anmäla dig?
Kanske?
- Du måste ha talang. - Vill du putsa skor?
Det är De Dödas Dag. Ingen går någonstans.
Kvällen är i familjens tecken.
Inget mer skräp. Kom igen.
Gör inte den minen.
De Dödas Dag är den kväll på året, då våra förfäder kan besöka oss.
Vi lägger deras bilder på altaret, så att deras ande kan passera över.
Det är mycket viktigt.
Om bilderna inte kommer upp, kan de inte komma till oss.
Vi har gjort all mat, ställt upp saker som de älskade i livet.
Allt för att samla familjen.
Smyg inte iväg.
- Vart ska du nu? - Jag trodde vi var klara?
Du är en del av familjen, och det betyder vi är här för varandra.
- Du får inte sluta som ... - Mama Cocos pappa?
Du får aldrig nämna honom! Glöm honom bara!
Tja, det var du ...
Jag ville bara ...
Men jag ...
Papa? Är du hemma?
Var lugn
- Kommer pappa hem? - Nej, mamma. Jag är här.
Vem är du?
Vila nu, mamma.
Jag är tuff mot dig för att jag bryr mig om dig, Miguel.
Miguel?
Vad ska vi göra med den pojken?
Du har rätt. Det är precis det han behöver
Det är bara du. Kom in, Dante. Skynda dig.
Du kommer att ge mig problem. Någon kan höra mig.
Jag önskar att någon ville höra mig.
Förutom du.
Helt perfekt.
Glöm inte mig
Jag måste sjunga och spela.
Musik är inte bara en del av mig.
Den är jag.
När livet får mig nedstämd då spelar jag på min gitarr.
Resten av världen följer reglerna, men jag måste följa mitt hjärta.
Känner du känslan, att en sång bara spelas för dig?
en känsla så nära
att du kan nå och röra den
Jag visste inte
att man kan önska sig något så mycket
men det är sant
Du måste ha tro, syster.
- Han kommer aldrig att lyssna. - Han kommer att lyssna på musik.
bara en låt, bara en låt
har makt över ett hjärta
Underskatta aldrig musikens kraft.
- Min far kommer aldrig att ge sitt tillstånd. - Sluta fråga.
När det rätta ögonblicket kommer, då måste du fånga det.
De la Cruz, vad var det som fick dig att fånga ditt ögonblick?
Jag var tvungen att tro på min dröm.
Ingen skulle ge det till mig, det var upp till mig att ta för mig av den drömmen.
Hålla fast vid den hårt...
... och se till att den blev verklighet
Det går inte att gömma sig, Dante. Jag måste ta tillfället i akt.
Jag ska spela på Mariachi Plaza, även om det kommer att bli min död.
De Dödas Dag har börjat.
Nej, nej ... vägen måste vara öppen.
Blombladen leder våra förfäder hem.
- Mamma! Var ska bordet stå? - På gården.
- Vid köket? - Ja, bredvid det andra.
Under bordet!
- Miguel? - Jag har inte gjort någonting!
Mamma, pappa!
Dina mormor har fått en fantastisk idé!
Vi har bestämt att du nu måste arbeta med oss i verkstaden!
- Vad? - Ingen mer skoputsning!
Nu kommer du att tillverka dem, varje dag efter skolan!
Vår lilla Miguelito leder familjetraditionen vidare....
Och på De Dödas Dag!
Dina förfäder kommer att vara så stolta.
Du kommer att göra sandaler som moster Victoria.
Och läderskor som Papa Julio.
Vad händer om jag inte är bra på det?
Miguel, din familj hjälper dig.
Du är en Rivera. Och vad är en Rivera?
En skomakare, rakt igenom.
Så ska det låta!
Berto! Ta fram godsakerna!
Dante!
Nej! Dante!
Nej, nej, nej!
Nej.
De la Cruz's gitarr?
Papa? Papa?
Mama Coco. Är din pappa Ernesto de la Cruz?
Papa! Papa!
Papa! Det är han!
- Jag vet vem min gamle-morfar var! - Miguel, kom ner!
- Mama Cocos pappa var Ernesto de la Cruz! - Vad säger du?
Jag ska bli musiker!
Vad är det här? Hemlighåller du saker för din familj?
- Han var för mycket på Plaza. - Dumma fantasier!
Det är inte en fantasi. Det var Ernesto de la Cruz.
Den största musikern någonsin.
Vi vet ingenting om honom.
Men fortfarande övergav han sin familj!
Det är inte en framtid för min son.
Du sa att familjen skulle hjälpa mig. De la Cruz är min familj.
- Jag ska spela musik. - Nej! Det var en förbannelse!
- Jag tillåter det inte! - Om jag bara ...
Du lyssnar på familjen. Ingen mer musik.
- Låt mig spela. - Slutdiskuterat!
Vill du sluta som han? Bortglömd, utesluten från altaret?
Jag bryr mig inte om något dumt altare!
- Nej! - Mamma!
Så där. Ingen gitarr. Ingen musik.
Kom igen. Du kommer att må bättre när du har ätit med din familj.
Jag vill inte vara med i familjen!
Miguel! Miguel!
Jag vill spela på Plaza, som De la Cruz. Kan jag anmäla mig?
Du måste ha egna instrument med. Hitta en gitarr, så får du vara med.
- Kan jag låna din gitarr? - Tyvärr inte
- Har du en extra gitarr? - Nej.
- Jag behöver låna en gitarr, bara en liten stund. - Stick, unge!
Mormors far.
Vad ska jag göra?
FÅNGA TILLFÄLLET
Dante! Sluta!
Förlåt!
Señor de la Cruz.
Var inte arg. Det är Miguel, ditt barnbarns barn
Jag behöver låna den här.
Min familj ser på musik som en förbannelse.
Ingen förstår, men du hade gjort det.
Du hade sagt åt mig att följa mitt hjärta och fånga ögonblicket.
Om det är OK med dig så spelar jag på Plaza, precis dom du!
Vad är det som händer?
Någon har stulit de la Cruz gitarr!
Fönstret är trasigt!
Vem är där?
Det är inte som det verkar. De la Cruz är min ...
Det är ingen här!
- Miguel! - Mamma!
Miguel, kom hem!
Var är du?
Lilla pojke, är du okej?
Låt mig hjälpa dig.
Tack, jag ...
Ursäktar du?
Se så stor hon har blivit!
Dante? Kan du se mig?
Vänta! Vad händer?
Dante! Dante!
- Förlåt. - Miguel?
Miguel?
Du är här.
- Och du kan se oss? - Vår lilla Miguel!
- Hur känner jag er? - Vi är din familj.
- Moster Rosita? - Ja.
Pappa Julio?
Moster Victoria?
Han verkar inte helt död.
Men inte helt levande heller.
Mama Imelda vet hur man ska ordna det här.
- Det är Mama Imelda. - Hon kunde inte komma över
- Hon har fastnat! - På... andra sidan!
Farbror Oscar? Farbror Felipe?
Hej Miguel.
Det har något att göra med dig.
- Om Imelda inte kan komma till oss. - Då måste vi hjälpa henne.
Kom, Miguel.
Dante?
Dante, vänta!
Du måste stanna hos mig.
Vi vet inte var vi är ...?
Det är inte en dröm. Ni är verkligen där ute.
Trodde du inte det? - Jag vet inte.
Kanske var det något som som vuxna bara säger till barn.
- Som vitaminpiller. - De är riktiga.
Jag tror det också nu.
Det är oartigt att stirra. Santa Maria!
Är de ...? Alebrijes!
- Men de är ... - Riktiga. Andeväsen
- De vägleder själarna på resan. - Akta dig. De bajsar överallt.
Välkommen till De Dödas Rike. Ha alla gåvor redo.
Välkommen. Har du något att förtulla?
- Churros från familjen. - Så trevligt.
Om ni har problem med er resa, så är tjänstemän från avdelningen,-
-för familjeåterförening redo att hjälpa er.
Nästa familj!
Era bilder finns på er sons altare. Ha en bra resa.
Kom ihåg att återvända före soluppgången.
Nästa!
Ditt foto ligger på din tandläkares altare. Ha en bra resa.
Nästa!
Det är jag, Frida Kahlo. Strunta i skannern.
Jag står på många altare, så dina saker kommer förmodligen att blinka.
Tusan också. Ingen har satt upp en bild av dig, Frida.
När jag sa Frida ...
Det var bara en lögn. Förlåt.
Inget foto på altaret, inget korsande av bron.
Jag passerar bara. Du märker mig inte ens.
Jag är nästan där ...
... bara lite längre.
Upp med dig.
Okej. Glöm det, vem bryr sig.
Dumma blom-bro!
Jag vet inte vad jag skulle göra, Ingen har satt upp någon bild av mig.
Vår tur!
Välkommen tillbaka. Något att förtulla?
Ja, det har jag faktiskt!
Hej.
Jag saknar min näsa.
Hjälp oss. Vi har flera altare, som vi måste besöka ikväll
Vi besöker inte din ex-fru, Stanley.
- Jag vill prata med en överordnad! - Tyvärr, men det finns inga bilder på er.
Min familj har alltid satt en bild av mig på altaret.
Den där djävuls-lådan säger bara en massa lögner!
Mama Imelda?
Min familj. De låter mig inte korsa bron
Berätta för kvinnan och hennes djävuls-låda att min bild är på altaret.
Vi nådde aldrig fram
Vi sprang in i ...
- Miguel? - Mama Imelda.
Vad försiggår?
Familjen Rivera?
Det vilar en förbannelse över er!
Under De Dödas Dag ger man till de döda. Du stal från de döda.
Jag stal inte gitarren.
Det var min mormors fars gitarr. Han hade önskat att jag fick den
Vi pratar inte om den där musikern! Han är död för familjen.
Ni är alla döda ...
- Förlåt. Vems alebrije är det? - Det är Dante.
- Det ser inte ut som ett andeväsen - Han ser bara ut som en hund.
Eller en korv som någon har tappat hos frisören
Hur som helst, så är jag fruktansvärt allergisk.
Dante har inget hår.
Och jag har ingen näsa, men problemet kvarstår.
Inget av detta förklarar, varför jag inte kunde korsa bron?
- Tog du ner min bild från altaret? - Det var en olycka!
- Hur skickar vi honom tillbaka? - Eftersom det är en familjeaffär ...
För att lyfta en förbannelse, behöver du familjens välsignelse.
Är det allt?
Om du får det, så blir allt normalt igen.
- Det måste göras före soluppgången. - Varför?
Din hand!
Miguel. Du får inte svimma.
Oroa dig inte. Din familj är här.
Du får välsignelsen här och nu.
Förlåt, señora
Titta på de levande och säg hans namn.
- Miguel. - Precis.
"Jag ger dig min välsignelse."
Jag ger dig min välsignelse.
Jag ger dig min välsignelse att gå hem...
... och lägg min bild på altaret.
- Och aldrig spela musik igen. - Vad? Det kan hon inte.
Tekniskt kan hon lägga till allt hon vill ha.
OK
Ge Miguel blombladet.
Inga skelett.
Mariachi Plaza, här kommer jag!
Två sekunder och du bryter redan ditt löfte!
Tja, det är mitt liv. Du har haft ditt.
Pappa Julio Jag ber att få din välsignelse.
Moster Rosita?
Oscar? Felipe?
Moster Victoria?
Gör inte det här svårt, mijo. Du tar dig hem på mitt sätt eller på inget sätt.
Hatar du verkligen musik så mycket?
Du får inte vandra samma väg som han vandrade
Samma väg som han vandrade?
Han är familj.
- Lyssna på Mama Imelda. - Hon skyddar dig bara.
Förlåt, men jag måste gå på toaletten.
Jag kommer strax tillbaka.
Ska vi berätta för honom, att det inte finns några toaletter här?
Kom igen.
Letar efter en levande pojke.
Jag måste bli musiker och få en musikers välsignelse.
- Vi måste hitta min mormors pappa. - Stopp där!
Jag hittade pojken!
Ursäkta mig?
Ursäkta ...
Dante.
Störande av ordningen. Flykt från polisen. Lös-ögonbryn.
- Är det olagligt? - Mycket.
- Du måste få ordning på dig, Amigo. - Amigo?
Det är trevligt att höra, att du säger det
- för att jag har haft en dålig De Dödas Dag.
Jag kan behöva en amigo just nu. Amigos hjälper varandra.
Ta mig över bron ikväll, så ska jag belöna dig.
Gillar du de la Cruz? Jag känner honom.
Jag kan få de bästa platserna till hans konsert vid soluppgången.
Jag får dig back-stage, så att du kan träffa honom.
- Låt mig bara korsa över bron. - Jag borde låsa in dig.
Men mitt vaktpass slutar snart, och jag vill besöka min levande familj.
Så du kommer undan med en varning.
- Kan jag få tillbaka min dräkt? - Nej.
Skit också!
- Känner du verkligen de la Cruz? - Vem vill ...? En levande!
Ja, jag lever.
Jag vill återvända till de levandes rike med la Cruz välsignelse.
- Det var väldigt specifikt. - Han är min mormors pappa
Din m-m-m ...?
Vänta, vänta, vänta
Vänta.
Nej. Vänta, vänta
Vänta, vänta, vänta, vänta
Du kommer att återvända till de levandes rike!
Kanske det var en dålig idé.
Vänta. Jag hjälper dig och vice versa. Vi kan hjälpa varandra.
Men viktigast av allt: du kan hjälpa mig.
- Jag är Hector. - Trevligt.
Vänta på mig!
Han kommer att dö!
Jag behöver min andliga vägledare. Pepita.
- Vem har blombladet som Miguel vidrörde? - Här.
Vacker, fin alebrije!
Stilla...
Titta upp, titta upp
Okej.
Död som en sten
Lyssna. Det här stället går på minnen.
Om folk sätter upp ens foto,
-så att du kan korsa bron och besöka de levande på De Dödas Dag.
- Om du inte är jag. - Kan du inte?
Ingen har satt upp min bild, men du kan ändra på det!
- Är det du? - Stilig, va?
Du leder mig till min mormors pappa, -
- och jag sätter upp din bild, när jag kommer hem?
Smart pojke! Så där!
Men de la Cruz är svår att fånga, och jag ska korsa bron i kväll.
Har du någon annan familj här?
Som kan vara lite mer tillgänglig?
- Nej. - Försök inte lura mig
- Det måste finnas någon annan - Bara de la Cruz.
Om du inte kan hjälpa till, så hittar jag honom själv.
Okej, killen Jag tar dig till din mormors far.
Det blir inte lätt. Han är en upptagen man.
- Vad gör du? - Går som ett skelett.
- Skelett går inte på det sättet - Du går på det sättet.
Nej, det gör jag inte. Sluta!
Ernesto de la Cruz soluppgångskonsert.
Varje år ger din mormors far en konsert, för att markera slutet på De Dödas Dag.
Och du kan få oss in?
Du sa att du hade de bästa platserna!
Det var en lögn. Förlåt.
- Vi hittar honom. - Hur?
Jag vet var han övar.
- Hoppas du har min klänning med dig! - Hej, Ceci!
Hej!
Ceci, jag har tappat bort din klänning.
Jag ska klä 40 dansare innan soluppgången ...
Dante? Dante?
Vi borde inte vara här!
Dante! Kom hit!
- Hur kom du in här? - Jag följde bara ...
Den stora Xolo hunden. Den andliga vägledaren.
Vems ande har du visat till mig?
Jag tror inte att han är en andlig vägvisare
De andliga vägvisarna i denna värld kan ta många former
De är lika mystiska, som de är mäktiga.
Eller så är han bara en hund
Kom, jag behöver dina ögon!
Du är publiken.
Mörker! Och från mörkret ...
... kommer en stor papaya.
Dansare kommer ut ur papayan.
Och dansarna är alla tillsammans med mig.
De dricker av sin mammas mjölk.
Som är en kaktus, men också jag.
Hennes mjölk är inte mjölk, utan tårar.
Är det för uppenbart?
Jag tycker det är precis lagom uppenbart
Lite musik skulle hjälpa. Kanske så här ...
Och sedan ...
Och överallt är det fullt av eld! Yes! Eld över allt!
Inspirerad.
Du har en konstnärs själ.
Dansarna går ut, musiken tonar ut, lamporna slocknar ...
Ernesto de la Cruz stiger upp på scenen!
Han sjunger några låtar. Solen stiger upp. Alla jublar.
- Var är den riktiga de La Cruz? - Ernesto gillar inte repetitioner.
Han är upptagen med fester längst upp i sitt torn
Du kan inte bara springa ifrån mig.
- Stör inte kändisarna. - Du sa att min mormors far skulle vara här.
Han festar i andra änden av staden.
Det är dåligt. Vem är han som inte är med på sin egen repetion?
Om ni är så goda vänner, varför bjöd han inte in dig?
Han är din mormors pappa. Varför blev inte du inbjuden?
- Gustavo, vet du något om festen? - Ja, den är väldigt populär.
Om du inte är på gästlistan, kommer du inte in
- Det är Chorizo! - Väldigt roligt.
- Chorizo? - Han är känd.
- Fråga hur han dog. - Jag vill inte prata om det.
Han kvävdes av en chorizo!
Nej, jag fick matförgiftning. Det är stor skillnad.
Därför gillar jag inte musiker. En massa självutnämnda dårar.
- Jag är musiker. - Är du?
Om du vill fånga Ernesto, -
- så är det en musiktävling på Plaza de la Cruz.
Vinnaren får spela på hans fest.
- Nej, du är galen ... - Jag måste få hans välsignelse.
- Vet du var det finns en gitarr? - Jag känner en man ...
Har du hittat honom, Pepita? Har du hittat vår pojke?
- ett fotavtryck - Det är från en Rivera-stövel.
- Storlek 38! - Och en halv.
- Det är ... - Miguel.
- Varför vill du vara musiker? - Det var min mormors far.
Som hela sitt liv framträdde som en apa framför främlingar
Nej, tack. - Vad vet du om det?
- Hur långt är det? - Vi är nästan där.
Kom igen, pojke.
- Kusin Hector! - Där är du!
- Hej! - Tillhör alla din familj?
På sätt och vis, vi har alla varken bild eller altare.
Ingen familj att åka hem till. Nästan bortglömd.
Så vi kallar varandra för kusin eller farbror eller något sånt.
- Hector! - Moster Chelos!
- Tack så mycket. - Spara något åt mig.
Är Chicharra här? - I hans bungalow.
Jag vet inte om han vill ha gäster.
Vem gillar inte besök av kusin Hector?
- Hej, Chicharron. - Jag vill inte se ditt dumma ansikte
Kom igen, det är De Dödas Dag. Jag har ett offer med.
- Försvinn - Jag önskar det men
men jag och min vän Miguel, -
- skulle vilja låna din gitarr - Min gitarr?
- Min älskade gitarr? - Du får tillbaka den igen.
På samma sätt som när du lånade min bil?
Eller mitt minikylskåp, eller min servetter, min lasso?
- Inte på det sättet - Var är mitt lårben?
- Är du okej, Amigo? - Jag försvinner.
Jag kan känna det.
Jag kan inte ens spela på den även om jag ville.
- Spela något för mig. - Du vet att jag inte spelar längre.
- Det är för grabben - Vill du ha den?
Då måste du förtjäna den.
Okej, bara för din skull.
Någon du önskar?
Du känner min favorit.
Alla känner Juanita
ögon i två olika färger
tänder som sticker ut och hakan böjer sig in
och hennes ...
knotor drar över golvet
- Så går den inte. - Det finns barn närvarande.
hennes hår är som buskris
hon står hjulbent
och var jag inte så ful
så gav hon mig nog en chans
Gamla minnen väcks till liv.
Tack.
- Vad hände? - Han har glömts.
När det inte längre finns någon levande kvar som minns en,-
- så försvinner man från denna världen.
Vi kallar det, "Den slutgiltiga döden."
- Vart tog han vägen? - Ingen vet.
Men jag har träffat honom, jag kan minnas honom när jag går tillbaka.
Det fungerar inte.
Våra minnen måste vidarebefordras av dem som kände oss när vi levde.
I berättelserna de berättar om oss.
Men det finns inte fler kvar i livet som kan berätta om Chich.
Det händer med oss alla till slut.
Kom nu, du har en tävling att vinna.
Du sa att du hatar musiker. Inte att du var en.
Hur tror du jag kände din mormors far? Vi spelade tillsammans.
Jag lärde honom allt han vet.
Du skojar! Spelade du med Ernesto de la Cruz?
- Den största musikern? - Vad du är rolig!
Kanske de största ögonbrynen, men knappast största musikern.
Du vet inte vad du pratar om.
Välkommen till Plaza de la Cruz!
Showtime, chamaco!
Här har vi T-shirts! Ballonger!
Välkomna allesammans!
Vem är redo för lite musik?
Det är en tävling mellan banden.
Vinnaren får spela för maestron själv ...
... Ernesto de la Cruz, på konserten ikväll!
Det är vår biljett, kompis
Låt tävlingen börja!
Vad vill du spela?
- Helt säkert "Glöm inte mig " - Nej, inte den.
- Den är populär. - Alldeles för populär
"Glöm inte mig även om jag måste resa långt ... "
"Gråt inga tårar ..."
- Vad sägs om "Poco Loco"? - Det var en bra idé.
De la Cruzito! Gör dig redo.
Los Chachalacos! Sedan är det din tur
Los Chachalacos!
- Är du alltid så nervös? - Jag har aldrig uppträtt tidigare.
- Du sa att du är musiker. - Ja, det kommer jag att bli.
- När jag vinner. - Är det din plan?
Du måste vinna. Ditt livsöde beror på det.
Har du aldrig gjort det här förut? Låt mig
- Jag måste. - Varför?
Om jag inte kan spela en sång kan jag inte kalla mig musiker.
- Vad betyder det? - Jag vill inte bara få välsignelsen.
Jag måste bevisa att jag är värd den.
Det är så sött ...
... och mycket dålig tajming!
Okej, okej.
Om du vill framföra den, så gör det.
Först måste du slappna av. Skaka alla nerver av dig.
- Kom med ditt bästa rop. - Mitt bästa rop?
Ja, ut med det!
Det känns bra! Nu är det du.
Ärligt talat, grabben.
De la Cruzito! Din tur!
Se på mig.
Du kan göra det. Fånga deras uppmärksamhet.
Låt dem lyssna. Du kan.
- La Cruzito! - Så där!
Vad gör han? Varför spelar han inte?
Vilken färg har himlen? Ay, min kärlek, min kärlek
Du säger att den är röd Ay, min kärlek, min kärlek
Var ska mina skor stå? Ay, min kärlek, min kärlek
Du säger "sätt dem på dina händer"! Ay, min kärlek, min kärlek
Du gör mig poco loco, lite galen
Du låter mig bara gissa Jag nickar och säger ja
Jag tycker att det är bra att
att jag bara är lite galen
- Inte så dåligt av en död kille! - Du är inte så dålig själv heller
Han är nära. Hitta honom
så loco att du gör mig bara lite galen
så förvirrad som du gör mig de friheter du tar dig
gör mig galen i bollen
du är bara lite poco loco
Nummer ett!
Vi letar efter ett levande barn. På cirka 12 år.
Har ni sett en levande pojke?
Un poquiti-ti-ti-ti-ti-ti-ti-ti tio-tio-tio-tio-to loco!
Du var bra! Jag är stolt över dig.
Inte dåligt!
- Vart ska du? - Vi måste härifrån.
Vad? Vi håller på att vinna?
Mina damer och herrar. Jag har ett meddelande till alla.
Håll utkik efter en levande pojke.
Han heter Miguel. Han rymde från sin familj i kväll
De vill bara skicka tillbaka honom till de levandes rike.
Vänta. Du sa att de la Cruz var din enda familj.
- Den enda som kunde skicka dig hem. - Jag har en annan familj ...
Kunde du ha tagit tillbaka mitt foto hela tiden?
De hatar musik. Jag vill ha en musikers välsignelse.
- Du ljög! - Ska du snacka om!
Se på mig! Man håller på att glömma mig, Miguel. Jag kanske inte ens klara mig hela natten.
Jag vill inte förlora min enda chans att korsa bron
för att du har en dum fantasi om att bli musiker.
- Det är inte dumt. - Jag tar dig med mig.
- Du kommer att tacka mig senare. - Du tänker bara på dig själv.
Behåll ditt dumma foto! Håll dig borta från mig!
Nej ...
Chamaco, var tog du vägen?
Chamaco? Förlåt! Kom tillbaka!
Gå din väg.
Sluta, han kan inte hjälpa mig.
Sluta nu, Dante. Lämna mig ifred.
Du är inte en andlig vägledare. Du är bara en dum hund.
Försvinn!
- Det är han. - Det är den levande pojken.
- Jag har hört talas om honom. - Han lever!
Nu är det nog, Miguel!
Jag ger dig min välsignelse, och sedan går du hem!
Jag vill inte ha din välsignelse.
Sluta, Miguel!
Kom tillbaka!
Miguel!
- Jag försöker rädda ditt liv! - Du förstör mitt liv!
Bara musik gör mig glad.
Och du kommer att ta det från mig. Du kommer aldrig att förstå det.
Om det så kostar mig livet, Llorona
Jag älskar dig för alltid
- Jag trodde att du hatade musik. - Jag älskade det.
Jag kommer ihåg känslan när min man spelade, jag sjöng.
Inget annat betydde någonting.
Men när vi fick Coco,
var det någonting i mitt liv, som betydde mer än musik.
Jag ville skapa regler.
Han ville spela för hela världen.
Vi offrade båda för vad vi ville ha.
- Nu måste du göra ett val. - Jag vill inte välja en sida.
Varför är du inte på min sida? Det är vad familjer ska göra.
Stödja en
Men det kommer du aldrig att göra
- Ha det så trevligt. - Så spännande.
El Santo! Jag är en stor fan.
Får jag ...?
Tack så mycket.
- Har du en inbjudan? Jag är Ernestos barbarns barn
- Ursäkta mig? - Det är Poco Loco.
- Ni var så bra i kväll! - Det var du också.
Jag skulle vilja att ni gör mig en tjänst, musiker emellan
Tack, kompisar.
- Njut av festen! - Tack så mycket.
Se, det är Ernesto!
De la Cruz.
Señor De la Cruz!
Ursäkta mig
Señor De la Cruz!
När du ser ditt tillfälle, låt det inte gå till spillo.
Ta tag i det!
Vi är nästan där, Dante.
Señor De la Cruz!
Vad kan vi göra? Det är hopplöst!
- Du måste tro på det. - Han kommer aldrig att lyssna.
Han kommer att lyssna på musik.
Mina damer och herrar, God eftermiddag och god kväll
Mina damer och herrar
När jag är här med dig ikväll är det ett stort nöje
eftersom musiken är mitt språk och världen är min familj
Eftersom musiken är mitt språk och världen är min familj
Eftersom musiken är mitt språk
och världen är min familj
Eftersom musiken är mitt språk ...
Är du okej, grabben?
Det är du! Du är pojken
... från de levandes rike.
- Känner du till mig? - Alla har pratat om dig.
Varför kom du hit? - Jag heter Miguel.
Ditt barbarns barn.
- Har jag ett barbarns barn? - Jag behöver din välsignelse.
Så jag kan gå hem, och bli en musiker precis som du.
Resten av vår familj vill inte lyssna på mig.
Men jag hoppades att du skulle ...
Med en talang som din, kan jag bara lyssna.
Jag har ett barbarns barn!
- Se, det är Frida. - Det är jag, Frida Kahlo.
- Det är en ära för mig. - Tack så mycket.
Hej, Negrete, Infante. har ni träffat mitt barbarns barn?
Mitt barbarns barn!
Han lever och är musiker.
- Smilgrop, ingen smilgrop. - Ingen smilgrop.
För vår vänskap.
Jag gör allt i världen för dig, Amigo. Skål!
- Gift!! - Jag gjorde även mina stunts.
Jag säger adjö till dig glöm inte mig
Allt detta kom från mina fans i de levandes rike!
De lägger fler offergåvor än jag har plats för
Vad är det för fel? Är det alltför mycket?
Nej, allt är bra.
- Men ... - Det är bara ...
Jag har sett upp till dig hela mitt liv.
Du är killen som faktiskt gjorde det.
Men ångrade du dig någonsin?
Att du valde musik framför allt annat?
Det var svårt att säga farväl till min hemstad.
Ge sig iväg ensam.
- Lämna din familj? - Ja ...
Men jag kunde inte ha gjort det annorlunda.
Man kan inte förneka den man är
Och du, mitt barnbarns barn, ska vara musiker.
Du och jag är artister. Vi kan inte tillhöra en familj.
Hela världen är vår familj.
Uh, fyrverkerierna har börjat!
Snart kommer vi att flytta festen till andra änden av staden för min soluppgångskonsert.
Du måste komma med till min show! Du blir min hedersgäst!
- Menar du det? - Naturligtvis.
Det går inte. Jag måste hem före soluppgången.
Jag behöver verkligen få dig hem.
Det har varit en ära.
Jag är ledsen att du måste lämna. Jag hoppas att du kommer att dö snart.
Du vet vad jag menar.
Miguel, jag ger dig min välsignelse.
- Vi hade en överenskommelse! - Vem är du? Vad händer?
Frida! Jag trodde inte du kunde komma?
Du skulle ta med min bild.
- Känner du honom? - Jag träffade honom precis.
Han sa att han kände dig.
- Hector? - Miguel, sätt upp mitt foto.
- Min vän, du håller på att bli bortglömd. - Och vems fel är det?
Du tog mina låtar. De gjorde dig känd.
Om jag är bortglömd beror det på det. Du berättade inte att jag skrev dem.
De la Cruz skrev alla sina sånger själv.
- Ska jag berätta för honom? - Jag ville inte ta äran åt mig
Vi var ett bra team, men du dog.
Jag sjöng bara dina låtar eftersom jag ville hålla en del av dig vid liv.
- Så generöst! - Ni spelade verkligen tillsammans.
Jag vill inte argumentera om det. Du måste bara göra det bra igen.
Miguel kan sätta upp mitt foto så att jag kan korsa bron
Då kan jag träffa min flicka. Ernesto.
- Kommer du ihåg när jag lämnade? - Det var länge sedan.
Vi drack tillsammans- Du skulle göra allt i världen för mig.
- Jag frågar dig nu. - Göra allt i världen?
Som i filmen? Det är Don Hidalgos skål.
- Jag pratar om mitt liv. - Nej, det är där inne. Titta!
Nu måste vi skåla, För vår vänskap!
Jag vill göra allt i världen för din skull.
I filmen förgiftar Don Hidalgo drycken.
- Skål! - Gift!
Den kvällen, Ernesto. Den kvällen då jag lämnade dig.
Vi hade uppträtt i flera månader.
Jag greps av hemlängtan och packade ner mina låtar.
Vill du ge upp nu, när vi är så nära att uppnå vår dröm?
- Det här var din dröm. - Jag kan inte utan dina låtar!
Jag åker hem. Hata mig om du vill. Jag har bestämt mig.
Jag kan inte hata dig.
Om du verkligen måste åka, låt oss skåla innan.
För vår vänskap.
Jag kommer att göra allt i världen för din skull.
Skål!
Du följde mig till järnvägsstationen, men jag fick ont i magen.
- Kanske var det något jag hade ätit. - Kanske chorizon.
Eller något jag hade drack ...
Jag vaknade upp död.
Du förgiftade mig.
Du blandar ihop filmer med verkligheten.
Jag har alltid trott, att det var otur.
Jag trodde aldrig att du hade ...
Att du...
- Hur kunde du? - Hector!
Vakter!
Du tog allt från mig! Din råtta!
Ta hand om honom. Han mår inte bra.
Jag ville bara åka hem igen! Nej! Nej!
Jag ber om ursäkt. Var var vi?
- Du skulle ge mig din välsignelse. - Ja, förstås.
Miguel. Mitt rykte är ...
mycket viktigt för mig. Du får inte tro ...
Att du mördade Hector för hans låtar?
Det tror du väl inte? Gör du?
Nej, alla vet att du är en bra kille
Papa Ernesto. Min välsignelse?
Vakter!
Ta hand om Miguel. Han stannar här lite längre.
- Jag är din familj. - Och Hector var min bästa vän.
Framgång är inte gratis.
Du måste vara villig att att göra det som krävs
- att ta tillfället i akt. Du kommer att förstå.
Nej! Nej!
Släpp mig!
Nej!
Hjälp! Kan någon höra mig?
Jag vill åka hem!
- Hector? - Grabben?
Du hade rätt. Jag borde ha gått hem.
De sa att jag inte skulle vara som de la Cruz.
Men jag lyssnade inte. Jag sa, att jag inte brydde mig om ifall de mindes mig
Jag brydde mig inte om ifall jag stod på det dumma altaret.
- Det är okej. - Jag sa att jag inte bryr mig.
Hector?
Hon glömmer mig.
- Vem? - Min dotter.
Är hon anledning till att du vill korsa bron?
Jag vill bara se henne igen.
Jag borde aldrig ha lämnat Santa Cecilia.
Om jag bara kunde säga förlåt, och säga att pappa försökte komma hem.
Att han älskade henne så mycket.
Min Coco ...
Coco?
Var fick du tag på den?
Det är min mormor Coco. Det är min gamle-mormor Imelda.
Är det du?
Är vi i samma familj?
Jag har alltid hoppats på att få se henne igen
Att hon saknade mig, kanske att hon satte upp en bild på mig.
Men det hände aldrig.
Vet du vad det värsta är?
Trots att jag aldrig fick träffa henne i de levandes rike
- Så hoppades jag att jag en dag skulle träffa henne här och ge henne en stor kram.
Men hon är den sista, som minns mig.
- När hon är död - Försvinner du härifrån.
- Du kommer aldrig att träffa henne. - Aldrig igen.
Jag skrev en gång en låt till henne.
Vi sjöng den varje kväll vid samma tidpunkt
Oavsett hur långt vi var ifrån varandra.
Jag skulle ge allt för att sjunga den för henne en sista gång ...
Glöm inte mig
Jag säger adjö till dig
Glöm inte mig
Gråt inte några tårar över mig även om jag är långt ifrån dig
kommer jag ihåg dig i mitt hjärta
Jag sjunger en vacker sång för dig när du är borta från mig
Glöm inte mig
När jag reser ifrån dig, glöm inte mig
när du hör en sorgsen gitarr
när jag är med dig på det enda sättet jag kan
Tills jag åter håller dig i mina armar
Glöm mig inte
Han stal din gitarr och dina låtar.
Världen borde komma ihåg dig! Inte de la Cruz!
Jag skrev inte "Glöm mig inte" till världen.
Jag skrev den till Coco.
Jag är en dålig mormors far.
För en stund sedan trodde jag, att jag var släkt med en mördare
Du är mycket bättre.
Hela mitt liv var det något som gjorde mig annorlunda.
Jag visste inte var det kom ifrån.
Men jag vet nu. Det kommer från dig.
Jag är stolt över att vi tillhör samma familj!
Jag är stolt över att vara i hans familj!
Jag är stolt över att vara en del av hans familj!
Dante?
Dante!
Det är Dante!
- Imelda! - Hector.
Du ser bra ut.
Dante! Du visste, att Hector var min mormors far.
Du är en andlig vägvisare.
Vem är en bra andlig vägvisare? Du är det.
Dante!
- Där är de! - Lille Miguel!
Gud ske lov!
Jag var så orolig. Tack och lov, att vi hittade dig i tid.
Och du! Hur många gånger ska jag skicka bort dig?
Jag vill inte ha något med dig att göra! Varken levande eller död!
Jag har skyddat min familj från dina misstag, under hela mitt liv.
Han är med dig fem minuter, och då måste jag rädda honom.
Det var inte Hectors fel. Det var mitt fel.
Han försökte få mig hem. Jag lyssnade inte.
Men han hade rätt.
Ingenting är viktigare än familjen.
Jag är redo för din välsignelse. Och dina villkor.
Men först måste jag hitta de la Cruz för att få tag på Hectors foto.
Så han kan träffa Coco igen.
Hector borde stå på altaret. Han är en del av familjen.
- Han lämnade familjen! - Han försökte komma hem.
De la Cruz mördade honom.
- Det är sant. - Än sen då?
Du lämnar mig ensam med ett barn och så ska jag bara förlåta dig?
- Imelda, jag ... - Hector!
Tiden håller på att ta slut.
- Det är Coco. - Hon håller på att glömma mig.
Ni behöver inte förlåta honom, men vi får inte glömma honom.
Jag ville glömma dig.
- Jag önskade att Coco glömde dig ... - Det är mitt fel.
Inte ditt.
Jag ber om ursäkt, Imelda.
Miguel om vi hjälper dig att hämta fotot, -
Då återvänder du hem. Ingen mer musik.
Familjen är viktigast.
Jag kan inte förlåta dig.
Men jag hjälper dig.
Hur kommer vi till De la Cruz?
Jag kanske vet ett sätt.
- Lycka till. - Tack, Frida.
- Låt mig hjälpa. - Håll fingrarna är borta.
- Känner alla till planen? - Hitta Hectors foto
- Ge det till Miguel. - Skicka Miguel hem.
Har ni era blomblad?
- Nu måste vi bara hitta De la Cruz! - Ja?
Visst känner jag dig?
Där får du för att du dödade mitt livs kärlek!
- Vem? - Hon pratar om mig!
- Är jag ditt livs kärlek? - Var försiktig, jag är fortfarande arg!
Hector? Hur ...
Där får du för att du försökte döda mitt barbarns barn
- Barnbarns barn? - Det är jag!
Du? Tillhör du Hectors familj?
Fotot!
Efter honom!
Vakter!
- Ditt livs kärlek? - Vet inte vad jag sa.
Jag hörde det.
Det är dags om cirka 30 sekunder.
Miguel, jag har det!
Skynda dig, kom!
Mina damer och herrar!
Den enda ...
Ernesto de la Cruz!
Få bort henne från scenen!
Sjung!
ay min llorona
Llorona från den blå himlen
Om det så kostar mig livet Llorona
Jag älskar dig för alltid
Jag klättrar upp i högsta tallen Llorona
bara för att få en glimt av dig
den gröna tallen Llorona
så jag grät
Å...h, min Llorona, Llorona
Llorona från den blå himlen
Å...h, min Llorona, Llorona
Llorona från den blå himlen
om det kostar mig livet Llorona
Jag älskar dig för alltid
Jag hade glömt hur det kändes.
Du har det fortfarande i dig.
Miguel, jag ger dig min välsignelse,
- att gå hem och lägga våra bilder på altaret -
- och aldrig ... - Aldrig spela musik igen.
Och glöm aldrig, att din familj älskar dig.
Du åker hem.
Du går ingenstans!
- Imelda. - Håll dig undan.
Båda två. Inte ett steg närmare.
Dante!
Ernesto, sluta.
- Låt pojken vara. - Jag har jobbat hårt ...
... alltför hårt för att låta honom förstöra allt.
Han är ett levande barn. - Han är ett hot.
Tror du att jag låter honom gå tillbaka till de levandes rike med ditt foto?
- För att hålla ditt minne levande? - Du är en fegis!
Jag är Ernesto de la Cruz. Den största musikern.
Hector är en riktig musiker. Du mördade honom och stal hans låtar.
Jag är den som är villig att göra allt för att ta tillfället i akt.
Vad som än krävs.
Nej!
Miguel!
Förlåt, gamla vän, men showen måste fortsätta.
Snälla, snälla, min familj! - Ta bort honom från scenen!
Orchestra! En och två och en ...
glöm inte mig ...
Hallå!
Titta!
Söt misse!
Sätt ner mig! Stopp!
Å...h nej!
Vad missade jag?
Duktig ponke, Dante. - Miguel!
Hector! Jag förlorade fotot!
Det är okej ...
Hector ... Hector? - Coco.
- Vi kan fortfarande hitta fotot. - Solen går snart upp.
Jag kan inte lämna dig. Jag lovade att sätta upp fotot.
- Jag lovade att du skulle träffa Coco. - Vi har båda ont om tid.
Nej, nej...
Hon får inte glömma dig.
Jag ville bara att hon skulle veta att jag älskade henne.
- Hector! - Du har vår välsignelse.
Inga villkor.
Nej! Pappa Hector! Jag ber dig!
Nej!
- Gå hem. - Jag lovar att inte låta Coco glömma dig.
Stopp, Miguel!
- Var har du varit? - Jag ska till Coco!
Vad gör du med den? Ge den till mig!
Miguel, sluta! Miguel!
Mama Coco, kan du höra mig? Det är Miguel.
Jag träffade din pappa. Kommer du ihåg?
Om du glömmer honom, så försvinner han för alltid.
Detta var hans gitarr. Han brukade spela för dig.
Se, där är han
Pappa, kan du komma ihåg det?
Mama Coco, glöm honom inte.
Vad gör du med den stackars gamla kvinnan?
Vad har farit i dig?
- Jag trodde att jag hade förlorat dig. - Förlåt, pappa.
Vi är alla samlade nu. Det är det enda som betyder något.
Inte alla av oss.
Det är okej, kära mor. Miguel, du ber om ursäkt!
Mama Coco ...
Be om ursäkt!
Mama Coco. Din pappa...
... han önskade att du skulle få den här.
Mamma, vänta
Glöm inte mig
Jag säger adjö till dig
Glöm inte mig
Gråt inte några tårar över mig
Se ...
Kom ihåg mitt hjärta
Jag sjunger en vacker sång till dig
när du är borta från mig
Glöm inte mig
när jag reser ifrån dig
Glöm inte mig
när du hör en sorgsen gitarr
När jag är med dig på det enda sättet jag kan
Tills jag åter kan hålla om dig
Glöm mig
Inte ...
Elena? Vad är det som är på tok?
Ingenting, mamma. Ingenting alls
Min pappa brukade sjunga den sången för mig
Han älskade dig, Mama Coco.
Din pappa älskade dig så mycket.
Jag sparade hans brev...
Dikter som han skrev till mig.
Och ...
Pappa var musiker
När jag var liten,
- sjöng han och mamma vackra sånger.
ETT ÅR SENARE
GLÖM INTE
MIG
Där borta har vi en av Santa Cecilias största skatter.
Den populära låtskrivaren Hector Riveras hem.
Breven han skrev till sin dotter Coco, -
- innehåller texter till alla hans favoritlåtar. Inte bara "Glöm inte mig".
Det här är Papa Julio.
Din moster Rosita och moster Victoria.
Och de där två är Oscar och Felipe.
Det är inte bara gamla bilder. Det är vår familj.
De behöver oss för att bli ihågkomna
säg bara att jag är galen eller kalla mig en dåre
Njut av ditt besök, Hector.
men ikväll verkade det som om jag drömde om dig
- Pappa - Coco!
Jag öppnade min mun, och ut kom en sång
och du visste varje ord och vi sjöng alla med
i en melodi som spelas på våra själars strängar
och till en rytm som skälver rakt in i benen
vår kärlek till varandra kommer att leva för alltid
för varje slag mitt stolta hjärta slår
vår kärlek till varandra kommer att leva för alltid
för varje slag som mitt stolta hjärta slår
åh min familj, hör mitt folk
alla sjunger i kör låt det höras
vår kärlek till varandra kommer att leva för alltid
i varje enskilt slag Mitt stolta hjärta slår
åh min familj, hör mitt folk
alla sjunger i kör låt det höras
vår kärlek till varandra kommer att leva för alltid
i varje enskilt slag
Mitt stolta hjärta slår
Omsynk: Leffe