GUDENE AV EGYPT
Det er få som vet hele historien.
Fra det jeg kan huske, er den noe sånn som dette...
Før historie ble til,
var Egypt fødestedet til alt liv.
Et paradis verdig gudene som skapte det.
Så gudene bestemte seg for å leve der
side om side med sine lavere kreasjoner, mennesket
Men det var ingen feiltakelse om gudene blandt de dødelige, om hvem som dyrket dem
Gudene var høyere med gull flytende gjennom blodårene sine isteden for blod
Og de kunne forandre seg til alle slags former for fryktelige beist
Egypt selv var delt mellom to mektige brødre.
Osiris, livets gud, var den elskede kongen
av alle land som var gjort vakre av Nilen.
Hans bror, Set, regjerte over den langstrakte ørkenen
der han fant både styrke og bitterhet i sin isolasjon.
Men så kom tiden for Osiris til å krone en ny konge.
Hans eneste sønn, Horus.
Det var en avgjørelse som ville teste brødrenes bånd
og skjebne for hele Egypt.
Men gudene er bare halvparten av vår historie.
Det hadde blitt klart at de ikke kunne skape skjebnens vei, alene.
En mann med eksepsjonell dømmekraft, visdom og mot ville være nødvendig.
Uheldigvis, var jeg ikke en slik mann.
Men før dere avviser mitt yngre dumdristige meg, husk...
Tvil aldri på en mann som kjemper for den ene tingen som er like mektig som noen gud.
Kjærlighet.
Tyv!
Denne kjolen er håpløs.
Jeg må kjøpe noen bånd for i det hele tatt å få den anstendig til kroningen.
Jeg sier at vi bruker dagen i morgen sammen isteden.- Vi er sammen i morgen.
Ved kroningen.
Vi er velsignet for at gudene vil gi oss en ny konge i vår levetid. - Horus?
Du vet jeg ikke kunne bry meg mindre om gudene. - Vel, de bryr seg om deg.
Å, ja? - Bek! Gi den tilbake.
Jeg visste at du ville ha på deg noe spesielt.
- Stjal du det fra en butikkeier eller noens klesskap?
Det var raskere enn å vente på gudene til å svare på mine bønner.
Gudene gir oss alt vi trenger. - Ja. Deres generøsitet har ingen grenser.
Du ser vakker ut.
Zaya, da jeg ba deg om å rømme vekk sammen med meg. Jeg lovet deg et godt liv.
Kjoler verdig en prinsesse. En ny hver eneste dag
Elver av juveler til å pryde deg. Et gyldent palass for å oppdra barna våre.
Og hvor mange barn skulle vi ha?
Et dusin. Jeg ville gjøre alt for å gjøre deg lykkelig.
Og hvordan, var Horus, den kommende kongen,
forbereder sin store dag?
Herre av Luften.
Litt av en begivenhet i går.
Folkemengden står allerede kinn mot kinn for å få et glimt av deg.
Du vil se strålende ut. - Omsider.
Men ikke se bort fra Horus helt ennå.
For når det kommer til verdens skjebne i ens hender,
kan til og med guder bli overrasket over styrken de innehar.
Om jeg skulle bli kronet, ville jeg vel ha brukt de gjenværende timene
med å sette sammen en melding for folket mitt. - Kan folket elske ham mer?
Kanskje Herre Horus ikke tror at vi trenger kjedelige taler.
Bortsett fra når han skåler for sin egen ære. - Mange skåler var nødvendig.
Jeg utførte gjøremål om hvilke sanger som skal synges.
Den store løven han slaktet, terrorisert jo jo landsbyene. - Gjorde den det?
Så bra. Jo mer synge verdig.
Det er deilig.
Det-det er bra, takk...
Du. - En skam at jeg kom for sent.
Men her er jeg, edru og påkledd.
Ikke si det til noen. Jeg har et dårlig rykte å opprettholde.
Kom her. Kom. - Nei. Nei, nei. Nei, nei!
Vanskelig å tro, men du ser ut som en konge.
Om det er det som tenner deg, hvem er da jeg til å dømme? - Juveler tenner meg.
Så se på håndleddet din da, om anstrengelsen ikke er alt for stor.
Armbåndet med 42 stjerner. For å minne deg på de demonene jeg har drept for deg.
En mer verdifull skatt har aldri Egypt sett før. - Denne gamle tingen?
Hvordan kan kjærlighetens gudinne ikke vite hva kjærlighet er?
Det vil ikke få noen jenter til sengs, som kun blafrer med øyevippene sine,
mektige løve dreper.
Jeg feiret jakten. Du ville visst det om du hadde vært her.
Jeg verdsetter min frihet. Døde dyr, ikke så mye.
Vel, du har ingen problemer med å kle deg i dem. - Hathor, ikke gjør det.
Ikke gjør det. Det er ikke måten en dronning skall oppføre seg.
Da er det jo en god ting at jeg ikke er dronning.
Kan du forestille deg noe mer kjedelig enn å sitte på en trone hele dagen?
Hva er det du egentlig spør meg om?
Spurte Jeg deg om noe?
Jeg er ikke sikker. Gjorde du?
Min Herre. Det begynner nå.
Hathor, kjærlighetens gudinne!
Nephthys, beskyttelsens gudinne!
Sir. - Åh... Takk, unge mann.
Du har vært veldig snill mot fremmede i dag. Vis meg hendene dine.
Hva? Gaver til Osiris. - Opp med farten.
Thoth, visdommens gud!
Vær hilset, Thoth.
Har du noen gang forestilt deg at din tidligere student en dag ville bære kronen av Egypt?
Horus hadde en rekke kjennetegn, som noen muligens kan
sammenlignes med en leders posisjon.Om han er heldig.
Lovet være Osiris!
Konge av hele Egypt!
Hyllet være Ra, Herre over lyset.
Hyllet være Ra, Herre over lyset!
Min far har vært istand til å velsigne denne dagen
som dere alle velsigner oss med deres generøsitet.
En gave fra noen med mye.
Og fra noen med lite.
Men når begge dør og står foran den endelige porten,
hva er deres verdi da?
Jeg sier de er jevnbyrdige. Symbol på liv som har vært levd godt.
Alle er velkommen til etterlivet.
Dette er min arv.
Men i dag, kroner vi en ny konge.
Og en dag vil han ha en arv som er hans egen.
Min sønn Horus, Herre over Luften.
Er du klar? - Det er jeg.
Vent! Vent! Beklager at jeg er sen.
Tre dager med å krysse ørkenen.
Og nesten en dag til med å komme forbi mengden av alle dine beundrere.
Set! - Bror. Det er godt å se deg. - Deg også, bror.
Det er alltid en plass for deg her.
Slik en stor dag for familien. Du må være stolt. - Det er jeg.
Se på deg da, nevø. Praktfullt.
I det minste så vil noe her bli en flott konge. - Jeg var redd du ikke ville komme.
Nei, ville ikke gått glipp av det.
Til deg.
Et jakt-horn.
Fra skallen av en vær som la ned 10 guder som var tregere enn meg.
Det er vakkert. - Å, ja? Prøv det da.
Fra Set.
Kom igjen! La selveste Ra høre deg.
Jeg tror noen hørte deg.
Hva er dette, Set?
Kjenner du det igjen?
Far ga det til deg.
Det holdt meg levende mange netter i ørkenen.
Kjemp mot meg. - Far, ikke gjør det. - Hold deg borte fra dette, sønn.
Hvorfor? - I de 1000 årene med fred, hva har du egentlig oppnådd?
Et land med mennesker som ikke drømmer om noe annet.
Det er min tur nå. - Jeg vil ikke kjempe.
Jeg elsker deg, bror. Av hele mitt hjerte.
Nei!
Jeg elsker deg også, bror.
Nei!
Osiris!
Vel, dette er virkelig en stor dag for familien.
Jeg, Set,
skal bli deres enste sanne konge. Konge av hele Egypt!
Se skjebnen til de som står i veien for meg.
Guder...
Bøy dere for meg eller dø.
Dødelige, dyrk meg eller bli slaver!
Bek! - Min bror trodde etterlivet var en gave.
Jeg synes en konge burde ha høyere standard enn det.
Fra nå av, må dere kjøpe deres vei inn med rikdommer dere har tjent inn.
Din reise har akkurat begynt.
Det er ditt nå.
Mange av oss vil stå med deg, men dette er ikke inne for det.
Jeg så opp til deg. - Selvfølgelig gjorde du det.
Det ville vært uklokt.
Er det sant at du fortsatt aldri bommer? Blir ikke det kjedelig?
Jeg trodde siktet ditt var perfekt.
Du kjemper bra.
Er du sikker på at du er hans sønn?
Zaya!
Bek! Zaya!
Bek!
Jeg gjør Egypt en tjeneste. Du er ikke egnet til å være konge.
Nei!
Set!
Tilgi meg, far.
Zaya!
Og så ble Set konge.
I årene som fulgte, stod mange guder opp mot ham.
En etter en, betalte de med sine liv.
For de dødelige, var det verre. De fleste ble tvunget inn i slaveri,
og ble nektet den minste av de minste myntene for å kjøpe vår vei til etterlivet
Blindet og beseiret, trakk Horus seg inn i eksil.
De som ba til ham om å redde Egypt, ble meget skuffet.
Men jeg var aldri mye for bønner
Jeg hadde funnet Zaya, forslavet til en grusom herre.
Men hvordan kunne jeg frigjøre henne fra alt dette?
Det var den sprøeste av alle planer
Du kontrollerer kanskje ikke vinden, Zaya, men jeg skulle tro du kunne stenge en skodde.
Unnskyld, min herre.
Du skjønne, om jeg noen gang finner skrivebordet mitt i uorden en gang til,
kaster jeg deg ut for å dytte stein. Er det forstått?
Kom igjen, kom igjen! Har ikke hele dagen på meg.
Jeg vil gjerne få slippe ned ham fra en stor høyde. God morgen.
En dag skal jeg stjele deg vekk fra ham. - Er tyveri alltid svaret?
Det er det nå, i denne verden. Enten er du rik eller så er man ingenting.
Selv om du kunne frigjøre meg, hva med min familie? Våre venner
Kan du stjele hele Egypt bort fra Set? Bare Horus kan frigjøre oss.
Du tror virkelig gudene bryr seg? - Om Horus kunne komme, så ville han det.
Jeg vil vise deg noe
Set's hær returnerer med utbytte fra krig. Hans hvelv vil være ulåst i kveld.
Det perfekte tidspunkt for noen til å snike seg inn. - Hvorfor?
De sier at Horus sine øyne blir oppbevart der. Han kunne få kreftene sine igjen.
Stjele fra en gud? Bare en gærning ville prøve noe sånt.
Hvor tror du vi kan finne en som er så gal?
Plantegningene burde være her. Urshu bygget hvelvet. Han er Set's arkitekt.
Hva er dette? - Øh, Set's pyramide av sand.
Han har bygget seg selv litt av en ild grop.
Han må lage enorme festmåltider.
Det er gropen for midtpunktet av verden.
Kilden til hans krefter. Ingen festmåltider.
Fant det.
Skatten vil passere gjennom hovedporten. - Hovedporten er ikke problemet.
Det er hva som kommer etterpå. To broer med mange feller.
Urshu passer på dem konstant.
Er bra jeg jukser da.
Ønsk meg velkommen skikkelig, soldat.
Ikke la dronningen av Egypt vente.
Jeg tror du har savnet meg. - Jeg må jo savne deg.
Etter alt, så er jeg jo fangen din. - Å, dette fengselet er ikke så ille.
Vel, jeg har det elendig.
Du har en merkelig måte å vise det på. - Kan jeg låne kniven din?
Så om du hadde hatt sjansen, ville du ha drept meg da?
Hvordan kan jeg drepe deg?
Men du ville gjort det om du kunne.
Du bør holde øynene dine åpne.
Herre Set.
Og, øh... herskerinne.
Kanskje jeg skal komme tilbake ved en sener anledning?!
Nei, kom inn. Ikke vær sjenert.
Kom igjen.
Ingen har aldri æret den store gud Ra så høyt før.
Han vil passere over dets topp og undre seg over bidraget du har bygget i hans navn.
Er det alt?
Unnskyld?
Tja, kan du lage det enda høyere?
Høyere? - Ja, det er et enkelt spørsmål.
Vel, det kan bli vanskelig, øh, nå, jeg mener...
Slapp av, Urshu. jeg tuller bare.
Si meg,
hvorfor valgte din far deg til å bli mesterbygger enn en av dine brødre?
Jeg antar det var fordi jeg viste meg å være den beste, min herre.
Som jeg skal vise meg å være den beste, for min far.
Han skal se det fra soloppgang til solnedgang.
Deres tilfredsstillelse er verdt mer enn gull.
Åh, gull, gull! Du vil ha massevis av gull i etterlivet.
En skål!
For Egypt's største byggmester.
En skål... for min arv.
Hvor i huleste får man tak i så mange Skorpioner?
Nok til å bli redd for sin egen skygge.
"Sirkelen er utløseren."
Så da går jeg rundt.
Vel, det gikk jo lett.
En tredje bro.
Det står jo ingenting om en tredje bro.
Dette er jo kriminelt.
Og kun ett øye.
Fantastisk.
Zaya, du ba en bønn, jeg ruller beina.
Zaya!
Jeg er så lei for det.
Som om det å bruke mitt hus til dine adspredelser ikke var nok...
Så våger du å stjele fra kongen?
Jeg bærer stolthet over å ha et kontor som er ryddig, Zaya.
Du forstod aldri det, gjorde du vel? Åh, og dette...
patetiske lille smykket du har vil ikke redde deg heller, er jeg redd for.
Set er din gud. - Det hele var min idè. - Løgner!
Gi meg tilbake det du tok.
Takk
Gi dem til sjakalene. - Vent!
Jeg tok noe annet også.
Løp!
Du greide det. Hvor er det andre?
Vet du hvor vanskelig det var å stjele det der?
Jeg vil elske deg for alltid. - Zaya.
Døden er ikke slutten. - Zaya.
Jeg skal fikse dette, Zaya.
Jeg trenger ikke flere tilbedere.
Gaver som råtner og stinker.
Om du ikke har med deg mer vin, så kan du komme deg ut. - Jeg er ingen tilbeder.
Hva er du? En tyv?
Ja. En tyv.
Jeg har noe som Set tok fra deg.
Ingen dødelig kan stjele fra Set's hvelv.
Du robbet et av mine følgeres lik. - De var ikke en gang i nærheten.
Gi dem til meg. - Ikke ennå.
Gi meg øynene mine. - Jeg har et forslag. - Vil du forhandle med meg?
Det er heldig for deg at jeg vil det. Du kunne ikke truffet en trefotet elefant.
Du vil vel ha en belønning, antar jeg? Gull? - Gull kan jeg stjele.
Det er noen jeg vil ha reddet.
Fra hva da?
Døden.
Lærte ikke din far deg at døden ikke er slutten? - Det kan ikke bli gjort.
Vel, finn ut av det da. Du er Horus, luftens hersker!
Eller kanskje jeg bare skal kaste det jeg har i Nilen. - Vent!
Bli hos de levende.
Hun har passert punktet hvor jeg kan nå henne. - Men du er jo en gud.
Gudene kan kanskje leve i 1000 av deres år, men vi kan ikke kurere døden.
Det er tid for henne å følge stien.
Det må jo være noe du kan gjøre. - Jeg har gjort alt jeg kan.
Å du som er for alltid, send din tjener for å føre de døde til det nye livet.
Anubis, kom frem.
Du er frigjort.
Jordens dører er åpne for deg.
Du må begynne din reise.
Hun døde som slave. Uten rikdom, vil hun ikke slippe gjennom den siste porten.
Hva har du å tilby? - Hun kan ikke komme inn i etterlivet.
For deg, herre Anubis, hersker over buene, som er oppe på hans fjell.
Jeg har bare mitt smil.
Slik får det være.
Zaya!
Zaya! - De døde snakker ikke med de levende.
Hold deg på stien.
Nå, gi dem til meg. - Du har ikke gjort noenting!
Mine øyne. - Bruk resten av dine dager vandrende rundt blind.
Jeg har ingenting å tape. Forstår du det? - Gi-meg-øynene-mine.
Jeg vil gjøre alt for å se henne igjen, eller dø i forsøket. - Vil du gjemme deg for meg?
Lær deg å prate mindre.
Her.
Hvor er det andre?
Vel...
Hvor er det andre? - Vel, jeg er ikke helt sikker, men jeg... - Jeg knekker nakken din.
Du må jo hate Set for det han gjorde med din far.
Pyramiden. Jeg vet hvordan jeg skal komme meg inn i Set's pyramide.
Hvordan?
Ooops!
Det er der han holder kreftene sine innelåst, ikke sant? Om jeg kan få deg inn,
kan du da drepe ham?
Hvordan vil du gjøre det? - Jeg så plantegningene.
Fortell meg. - Jeg skal vise deg. - Fortsett. - Om du får Zaya tilbake.
Det er kanskje en mulighet.
Ingen får forlate etterlivet når de først har kommet dit.
Men reisen gjennom de ni portene vil ta flere dager å fullføre.
Og kun kongen kan få Anubis til å snu.
Om jeg dreper Set,
og tar tilbake kronen før din elskede når den siste porten,
kan jeg kanskje redde henne.
Prøv å hold følge.
Mine fantastiske blodige hunder.
Dere er de sanne sønner av Egypt. Dere er mine barn av jern og blod.
Ingen far kunne vært mer stolt.
De rebelske gudene har blitt kvalt på våre spyd.
Resten har returnert til Nephthys' festning hvor de nå står klare for å møte oss.
Men dere, mine legioner av ørkenen, vil gi dem total ødeleggelse!
Så ta deres del med gull!
Og om dere skulle falle i kamp og reise gjennom de ni portene,
fortell min bror om hvem dere tilber!
Divisjon klar! Amarn! Ta! Rai!
På rekke!
Fremad marsj!
Min herre.
Deres kongelige skattkammer har hatt et innbrudd.
Urshu. ..
Var ikke øyet ment å lure inn de som var lojale til Horus, til sin død?
Jo, herre.
Og var ikke fellene dine...
Hva var termen du brukte?
Tyverisikker?
Jo, herre.
Kan du finne sporet? - Jeg skal finne ham.
Og finn hvem det enn var av hans allierte som var smarte nok til å stjele tilbake øyet hans.
Det var en dødelig, herre.
En dødelig?
Hvem er hun? - Hans tjener.
For mitt forsvar, herre... - Tro du meg, jeg er nysgjerrig etter å høre unnskyldningen din.
Men ikke akkurat nå. - Ja vel, herre.
Vel, det ser ut til at du ikke er den smarteste dødelige i Egypt allikevel.
Denne tyven er det.
Så hva er planen din? - For å drepe ørkenens gud,
må vi drepe selve ørkenen. - Drepe ørkenen?
Hvordan dreper man en ørken?
Vi må dra til min bestefar. Han vil hjelpe oss med oppdraget vårt.
Din bestefar? Du mener Ra? Solguden Ra?
Så hvor eksakt er din bestefar?
Du tuller, ikke sant? - Tror du jeg ville gjøre en innsats som dette for å more deg?
Flyvning ville vært nyttig nå. - Uten begge øynene mine, så kan jeg ikke forvandle meg.
Jeg må be for styrke. - Å, det var ikke oppmuntrende.
Vær stille, eller så vil du nå bunnen av dette fjellet mye raskere enn du kom opp.
Mektige Ra, vit mitt navn.
Luftens herre søker din omfavnelse.
Bestefar, jeg behøver din hjelp. Vær så snill!
Imponert!
Hold deg i skyggen min. - Hvorfor? - Bare gjør som jeg sier.
Hyllet være deg, du store gud Ra.
Normalt, når en fugl lander på båten min, dreper jeg den før den kan drite.
Hva er dette? Våger du å bringe en dødelig til skapelsens kilde?
Han er verdifull for meg. Jeg kunne ikke etterlate ham.
Åh. Hvorfor har du kommet?
Jeg vil bare be om noe fra deg. Å, ja vel, da så.
Skal jeg stoppe det jeg holder på med, og høre på ditt ønske. - Bestefar jeg beklager.
Jeg mener ikke å være respektløs. - Du vet ikke forskjellen.
Bli der. Vær stille.
Jeg har en jobb å gjøre.
Og plasser den dødelige under dekk om du vil at han skal leve.
Kryp tilbake til skyggene, din stinkende orm!
Du skal aldri få meske deg med min skapelse!
Du kan prøve om du vil.
Tingene ville vært annerledes om jeg kunne vært hos mine barn i Nilens hage.
Det er min byrde å bekjempe demonen Apophis natt etter natt.
Egypt må aldri bli ødelagt av kaos.
Så, du skjønner, det finnes ting som er verre enn Set. - Du tar feil.
Den demonen er den som drepte min far. Drepte din sønn. - De er begge mine sønner.
De var begge likeverdige i mine øyne. Som med alt av min skapelse.
Og usikkerheten med dens skjebne er min vilje.
Så hva er det egentlig som har fått deg hit?
Tillat meg å få fylle flasken min med dette vannet.
Vannet er ikke mitt.
Du planlegger å slukke ørken ilden.
Til å drepe Set. Og å bli konge som din far ønsket det.
Sjenk meg kreftene til å fly igjen. - Jeg hørte bønnen din den første gangen
Jeg lot deg få komme hit og jeg sjenker deg en trygg reise hjem.
Men etter det? - Uten begge mine øyne,
tviler jeg på at jeg er sterk nok til å beseire Set. - Så bli sterkere da.
Har du vært så lat så lenge at du har glemt at enhver guds liv er en reise?
Når du viker vekk fra stien din, blir du svak. - Hei!
Hvorfor drasser du rundt med denne dødelige?
Han hadde sterk nok galle til å slå av en handel med meg.
Ikke verdt papyruset det er skrevet på en gang , hmm?
Men hva betyr det? Han er bare en dødelig.
Jeg liker ikke måten Set regjerer på.
Men jeg er usikker på om du ville vært noe bedre.
Herre, den siste av opprørs gudene har trukket seg tilbake bak murene sine.
Hver eneste en? - Ja, sir.
Bra. Da er de modne for plukking.
Er ikke dette litt overdrevet? - Hun ville de skulle kjempe til døden uansett.
Hun var jo din kone. - Jo større grunn til å drepe henne.
Fra nå av, vil dette være tingenes gang.
Vår vei. Du bør bli vant til det.
Er det rett at en gudinne skal gjøre sånt arbeid?
Siden du ble konge, har behovet for likkleder vært enormt.
Du kunne ha vært en dronning. - Du burde vite hvorfor jeg ikke kunne det.
Så, da jeg ba deg om å gifte deg med meg, hvorfor sa du ja?
Jeg husker da du kom ridende ut av ørkenen.
Impulsiv. Slående. Så pen.
Jeg kjempet mot den stikkende vinden bare for å bli ved din side.
Og forestilte meg de store gjerningene vi ville utrette sammen. - Jeg stakk da ikke.
Noen ting var gode.
Kanskje... jeg fortsatt trodde at vi kunne vært lykkelige.
Jeg skulle vært nok til å fullbyrde deg.
Ingenting kan fullbyrde meg.
Det var derfor Ra var vis og forsikret seg om at du aldri ville få barn.
Hvorfor?
Ingen vil vite noe, før det er for sent.
Kanskje neste gang så kan du kanskje fly til vi er på bakken. - Det Ra ga, tok han tilbake
Jeg trodde han skulle hjelpe deg. - Jeg har det jeg behøver.
Ikke en gang hele Nilen kan slukke Set's ild.
Men et par dråper fra skapelsen kan. - Drepe ørkenen.
Med hans ild borte, vil Set bli svekket. Sårbar.
Hva ville skje om jeg drakk det?
Du ville slukket tørsten. Og så ville du dø.
Det virker ikke riktig at vann fra skapelsen ville drepe.
Jeg ville drept deg. For å ha sløst med vannet mitt.
Hva er dette?
Sånn at du ikke trenger å bringe meg noe å drikke koppet i hendene dine.
Jeg er ikke slaven din. Min far lærte meg at det er uverdig av en gud å slå et menneske
Han skulle ha lært deg å løfte på ræva di og hente ditt eget vann.
Unnskyld. far.
Dette begynner å bli uakseptabelt.
Hvor er øyet til Horus?
Oppe i rævva di, sammen med geitene du har der oppe.
Hvor er øyet til Horus?
Rett her.
Jeg trodde du krabbet rundt i blinde i gjørma et eller annet sted.
Kapp ham ned!
Ser dere, brødre? Uten sitt andre øye, er han svak.
Selv om jeg var blind, døv, og i mangel på lemmer...
Er du fortsatt ingen match for meg.
Du blir vel glad for å vite at jeg ikke falt i døden. - Lovet være Ra.
Avtalen gjelder ikke om jeg dør. Hele poenget er for meg og Zaya å være her, sammen.
Pustende! Bak deg!
Horus!
Å, Ra, kjære Ra, vær så snill, hjelp oss!
Horus!
Vi kommer til å dø!
Etter deg.
Er du sikker på at du kan gjøre dette? - Jeg reddet deg, gjorde jeg ikke det?
Å, så du reddet meg? - Kun fordi du er nyttig for meg.
Vet du hva som kunne vært nyttig? Ditt andre øye.
Jeg kan stjele det tilbake for deg om du vil. - Ikke test tålmodigheten min, dødelige.
Mitt navn er ikke "dødelige."
Hva er det da?
Bek.
Ja vel, Bek.
Veiene vil bli overvåket nå. Set vil sende bedre jegere.
Vel, det gikk ikke som planlagt, gjorde det vel? - Nei, herre.
Gjorde min nevø alt dette med bare ett øye?
Jeg undervurderte styrken hans. - Han er vanskelig å drepe, den gutten der.
Som sin onkel.
Hvor skal han? Hvem er han alliert med?
Hans eneste allierte er den dødelige. Det kan man ikke kalle en hær, kan man vel?
Jeg overhørte dem. Den dødelige snakket om en avtale han hadde med Horus.
Dette er en dødelig med ambisjoner.
Horus har sagt ja til å bringe tilbake den dødeliges kvinne fra døden.
Er du sikker? - Jeg er helt sikker, herre.
Du burde virkelig få noen til å se på det der - Ja, herre. Takk. - Bra jobba.
Du skulle ha stolt på oss om dette fra begynnelsen.
Har vi ikke alltid tilfredsstilt deg?
Så tilfredsstill meg igjen.
Lot du din kone leve?
Før eller siden, vil du og jeg ende opp... på samme måten.
De Dødes land og dets ni porter.
Er det nøyaktig, herskerinne fra vesten?
Ikke kall meg det. Jeg har lagt alt det bak meg.
Snart, vil jeg regjere over hele verden.
De Dødes land er det siste kongeriket som fortsatt står oppreist.
Du vil ha ting du ikke kan få.
Jeg vil at du skal bringe meg dit. - Men du er en levende sjel.
Ja. Og du var en levende sjel også, da du var konsulent for de døde.
Du vet hva som venter meg om jeg drar tilbake.
Du har jo ditt lille armbånd til å beskytte deg fra de demonene. - Det er ikke det.
Du savner det. Gjør du ikke?
Mørket. Hva det fikk ut av deg. - Nei.
Å, du er ikke så bra, gudinne av kjærligheten. - Jeg vet det.
Så gjør dette.Bevis din lojalitet til meg. Da kan vi få alt.
Sammen.
Horus...
Min elskede.
Horus. ..
Du er ikke i din fars krypt?
Jeg lurte på hvor han var. Nå vet jeg det. Takk.
For å være en som...
bøyer seg for menneskets vilje med å være innbydende med øyenvippene,
så er du ikke så smart.
Hvor lenge har han hatt synet sitt? - Hvorfor bryr du deg om det?
Jeg er din nå. Jeg gjør som du ber om.
Også om jeg dreper Horus?
Selvfølgelig.
Hvem bryr seg om ham?
Jeg trodde du ville bli utslitt av å lyve så mye.
Jeg elsket Nephthys en gang og jeg tok vingene hennes.
Forestill deg hva jeg vil gjøre med deg.
Gjør det og jeg vil jakte deg ned.
La meg få ta på deg.
Jeg antar det er bedre enn å løpe.
Kan vi finne en litt mindre ubehagelig leirplass neste gang?
Dette brukte å være en hage som ingen ikke har sett maken til.
Hva skjedde?
Det var min fars første tempel.
Med sin generøsitet, åpnet han bakken slik at de fattige kunne begrave sine døde her.
Set har korruptert hans lærdom.
Min far elsket dette stedet.
Så Set bragte ham hit for å bli slaktet.
Kroppen hans var kappet i 14 biter.
Hjertet ble aldri funnet. - Saltet Set jorden? - Nei.
Det var min mors tårer.
Før hun tok sitt eget liv.
Jeg feilet dem.
Jeg beklager.
Ra sa til meg at jeg var på en reise.
Og om jeg kommer meg frem til enden, så vil jeg bli mektig igjen.
Hvordan slutter den? - Med hevn.
Det ender med at spydet mitt går gjennom Set's skalle.
Er det en storm? Det er ingen skyer.
Set's jegere ridende på sine kjæledyr.
Det der er ikke kjæledyr. En katt er et kjæledyr.
Jeg tåler ikke giften deres. Ikke som jeg er nå. - Da antar jeg at vi bør løpe.
Løpe? Dødelige gjør det hele tiden!
Løp fortere! - Jeg kan ikke!
Kom igjen!
Vi må drepe dem. - "vi"?
Når du fisker, hva er da det viktigste? - Jeg fisker ikke.
- Det er kvaliteten på agnet. -Det er for farlig. - Er du bekymret for meg?
Nei, det er bare det at siktet mitt med et spyd er ikke som det var.
Så kom deg nærmere før du kaster det.
Hei! Søta!
Jeg mente slangen!
Det virket jo bra. La oss gjøre det igjen.
Denne gangen, må agnet henge litt lenger. Jeg må treffe det svake punktet deres bakfra.
Og hvordan vet du at de har et? - Jeg gjør ikke det. Men det må de ha, ikke sant? Løp!
Utmerket! Du har gjort den skikkelig forbanna.
Synd at du ikke lenger kan fly.
Det kan ikke du heller.
Du!
Bare hold kjeft og hold deg unna.
Vakre jente, du hører ikke til i kamp.
Brenn henne!
For en vakker skapning du er.
La meg hjelpe deg.
Brenn henne!
Du er så veldig kald.
Varm deg selv. Jeg kommanderer deg.
Kjapt.
Ditt selskap var foretrukket.
Skandaløst! - Bare hyggelig, for å ha reddet livet ditt.
Mens jeg satt blind i min fars krypt, så delte du seng med den guden
som tok øynene mine.
Hvorfor ville jeg bruke tid på en som ikke kan se? - Hvorfor skal jeg stole på deg mer?
Han dreper alle gudene som ikke vil bøye seg for ham. Det inkluderer meg.
Vi bryter oss inn i Set's tempel. Horus kommer til å drepe ham.
Hvordan har du planlagt å komme inn?
Ham? - Han har sett tegningene. Han kjenner veien.
Hva med Sphinxen? Har du glemt den? - "Sphinx"?
Set fanget den for vokte ilden hans. Den dreper alle som nærmer seg, nådeløst
om de ikke kan svare på dens gåte. Du kan svare på gåten, ikke sant?
Vi skal be Thoth om hjelp.
Hvorfor ville du gjøre det med vilje?
Slik at vi ikke trenger å dø tidligere enn absolutt nødvendig. La oss dra.
Ga han deg den drakten?
Jeg valgte fra det som ble lagt frem.
Så du valgte den du tenkte ville tilfredsstille ham mest.
- Jeg kler meg for å tilfredsstille meg selv. Hvorfor det? Liker du den ikke?
Den er for mye.
Jeg er gudinnen av for mye.
Og det er mye jeg har gitt deg som du aldri har funnet overdrevent.
Nå er det kanskje for lite. - Du brukte ikke å være så vanskelig å tilfredsstille.
Du sinker oss.
Jeg synes får deg til å se rampete ut. - Hvordan så jeg ut tidligere da?
Glemsk. Men på en søt måte. - Glemsk for hva?
Akkurat. Du tok meg alltid for gitt. - Hva?
Med øyet ditt tilbake, skulle du ha kommet og hentet meg. Betyr jeg ikke nok for deg?
Vær søt og hent meg litt rent vann.
Ville du dø av av å si "vær så snill"? - Jeg er ikke i humør til å krangle.
Gå og hent det for meg. Jeg kommanderer deg.
Dere er alle helt like, er dere ikke? - Hva heter hun
Jeg kan få enhver mann, kvinne, gud eller udyr til å gjøre det jeg befaler.
Om da ikke deres hjerte tilhører en annen.
Du er forelsket.
Hennes navn er Zaya.
Jeg er veldig lei for det.
Jeg lovet henne et skikkelig hjem. Penger for en familie. Respekt.
Jeg ga henne ingenting.
Hun ville ikke vært med deg om hun ikke hadde elsket deg.
Tro meg, jeg vet. - Jeg skal gjøre opp for det for henne.
Men jeg trodde hun... - Horus skal bringe henne tilbake.
Sa han det? - Jeg vet det er vanskelig å se forbi hans
korte temperament og proklameringer om hevn, men...
Han er ikke så verst. - det er vanskelig å se det.
Der er den.
Er det ham?
Dem? - Selvfølgelig ikke. Så, hvem er de?
Hans pålitelige tjenere. - Han stoler bare på seg selv.
Rik med generøs kompost. Fargerik.
Hovedsakelig i de grønne og røde spektrumene.
Varierte variasjoner med oppblomstring av multiple blader,
hver med et modifisert ytre.
Vise herre over det Hellige Ord, vi søker din hjelp.
En gang, et ugress, revet opp med roten og brent.
Nå, prisgitt for sitt innhold av oljer og næringen fra dens blader.
Men hva er dens sannhet?
Du! Snu deg rundt. - Foretrekker du utsikten til baksiden? - Nei, jeg... vel, jo.
Du vet jeg ikke kan lyve.
Snu deg. Jeg vil ikke risikere å se inn i de forføreriske øynene dine.
Førti-syv. - Unnskyld meg?
Prosenten av viten jeg så langt har registrert. Jeg er ikke en gang halvferdig.
Thoth, jeg trenger bare... - Svaret på gåten til Sphinxen.
Et barn kunne se hvorfor dere er her.
Gå og spør etter gåten og kom tilbake og legg den frem for meg.
Jeg skal løse den. - En av oss ville måtte dø.
Vel, trekk lodd om det da. - Bli med oss.
En natt. Jeg gir deg en natt. Hmm... - Nei det vil du ikke.
Set må bli stoppet før han tilintetgjør oss alle.
Du ser vel visdommen i det, gjør du ikke?
Dette er alt for viktig til å risikere.
Jeg kan de virkelige navnene på stjernene utenat. - Jeg vet.
Jeg har sett verden bli skapt fra sand og vann.
Jeg innehar all visdom i universet. Mer dyrebart enn en slags krone.
Jeg har det! Dens mystikk. Dens essens. Dens sannhet. - Det er salat!
Dun far var uoppmerksom. Og det var ikke bare ekstremt dumt,
men nå må jeg skrive ned alt det jeg vet som et forsvar mot en fjern mulighet
om at Set's krig finner meg.
Jeg beklager at likene av mine foreldre har gjort det ubeleilig for deg.
Unnskyldning akseptert. Nå, kom dere ut!
Men du må hjelpe oss!
Forsiktig nå. Jeg er utmanner deg.
Det er greit. Jeg skal gjøre det.- Jeg trodde du var en bavian på avveie.
Jeg sa jo at jeg måtte være den som må stå ansikt til ansikt med Sphinxen.
Din sjanse for å feile er overvelmende. - Det er jeg sikker på. Men før den dreper meg
skal jeg fortelle den at jeg spurte visdommens gud om å bli med
men han var redd for at han skulle svare feil.
Er dette den smarteste strategien du kunne komme opp med?
Spille på mitt ego? Hvor forfengelig tror du jeg er?
Ja vel...
Greit.
La oss dra.
Ha det.
Bra jobba. - Takk.
Du vet at hans Zaya aldri kan komme tilbake.
Kongen har ikke makten til det. Anubis har ikke makten til det.
Du har bedratt ham.
Han vil sannsynligvis dø når han prøver å bryte seg inn i Set's pyramide.
Han har tilbudt livet sitt. - Fordi han trodde han kunne redde henne.
Han tror på det han vil tro på. - Du har vært blind på flere måter enn bare en.
Har du virkelig sett verden bli til? - Jeg lyver ikke.
Hvor så du det fra, om ingenting hadde blitt skapt enda?
Om jeg prøvde å forklare det, ville hjernen din bli flytende og renne ut av ørene dine.
Jeg valgte ikke en sti med hevn. Jeg valgte ikke noe av dette.
Fortell meg hva slags krefter jeg virkelig har? - Du har kraften til å gjøre dette rett.
Han fortjener å få vite sannheten. - Jeg må ha ham til å få oss inn og kvele Set's ild.
Om han nekter, så dør vi all sammen. Er det hva du vil skal skje?
Det er for farlig å krysse over sletten.
Vi vil vente på mørket. - Men vi har ikke mer tid.
Jeg sier at vi krysser over nå. - Og jeg sier vi skal vente.
Hele den tiden dere var borte fra hverandre, så glemte hun deg aldri.
Du har alltid vært i Hathor's hjerte, skjønner du. - Ja, men hun har et stort hjerte.
Det er plass til en hel flokk der inne.
Si meg, du vise herre over luften. Hvorfor tror du Set lot deg leve?
Hun gjorde det for kjærlighet. Vil du straffe henne for det?
Jeg ville ikke ha hennes hjelp.
Jeg har alltid bare ønsket en ting.
Du vet, jeg synes alle er idioter. Men du, min herre, er en større enn de fleste.
Tenker du på henne?
Selvfølgelig gjør du det.
Jeg var en gang kjent som herskerinnen av vesten.
Min plikt var å hjelpe døde sjeler, med å finne veien til etterlivet
Reiste du til de Dødes land?
Jeg er kjærlighetens gudinne. Også for de som er døde.
Jeg var ung. Lett forført.
"Forført"?
Demoner.
Dette holder dem i sjakk. Armbåndet med de 42 stjernene.
En for hver demon som Horus har drept for å frigjøre meg.
Det var da jeg visste at jeg elsket ham.
Zaya må vite at du kjemper for henne. Slik at hun ikke mister håpet.
Zaya.
Zaya? Zaya? Kan du høre meg?
Zaya?
Hvem er det?
Hvem er der?- Hathor, Vestens herskerinne. - Herskerinne.
Jeg snakker til deg fra landet av de levende. Din elskede er hos meg.
Bek? - Zaya, det er meg.
Jeg visste at om det var en vei, så ville du finne den.
Men jeg kan ikke se deg.
Hør etter, vi kan være sammen igjen Du kan komme tilbake. - Men hvordan?
Jeg hjelper Horus. Til gjengjeld vil han hjelpe oss.
Er dette virkelig den Bek jeg elsker? - Jeg vet, Zaya. Jeg kan nesten ikke tro det selv.
Bek, meg, stoler på gudene.
For jeg tok feil, Zaya. Horus er en rettferdig gud, som du sa han ville være.
Du tenker vel, "det var det jeg sa," akkurat nå. - Vel, ja. Bare litt.
Det er så godt å høre stemmen din. Alt vil bli bra igjen, Zaya, stol på meg.
Horus skal bringe deg tilbake Det vet jeg at han vil gjøre.
Bek?
Bek, er du der?
Det er forbudt for de døde å snakke med de levende.
Gå.
Det er et hjul på innsiden. Når du snurrer på det vil sanden slutte å bevege seg.
Vi må bare komme gjennom den døren. - Det var bra du så tegningene da.
Om du ikke visste hvilken det var, så ville dette virkelig være umulig.
Bek? - Ja? - Du vet hvilken dør det er, ikke sant?
Ja, selvfølgelig, det er... Denne.
Nei, nei, det er... Det er den.
Nei, nei, det er denne!
Rull knoklene
Du gjettet? - Vel...
Jeg finner din tillit en smule urovekkende.
Om du fortsetter å overleve, må jeg studere deg videre.
Nå, hvilken vei til Sphinxen?
Uvedkommende i kongens hus, svar på min gåte eller opphør å leve.
Fortsett.
Jeg venter.
Jeg fantes aldri.
Er alltid for å bli.
Ingen har aldri sett meg, og vil aldri det.
Og allikevel er jeg tryggheten til alt som lever og puster.
Hva Grieg?
Orden. Du er orden.
Jeg tvilte aldri på deg.
Feil.
Prøv igjen. Vær så snill.
Det var et fullstendig egnet svar.
Du er renhet.
Feil igjen.
Hva-hva-hva... "Hva var aldri." "Alltid for å bli."
I fremtiden. Ikke eksisterende. lnnbillelse.
Allikevel...
Allikevel eksisterer det og "var aldri." "Alltid for å bli."
Thoth... - Allikevel har jeg tillit til alt som lever og puster.
Dødelige lever og puster! Kanskje du må slutte å tenke som en gud.
Da kan jeg like godt slutte å tenke. - Thoth!
Vent, vent, jeg har det! Du er morgendagen.
Åh, plagsomt.
En dråpe.
Nei!
Jeg burde takke deg. Du lurte ham vekk fra biblioteket hans, så jeg slapp å gjøre det.
Den siste brikken. - Din feiging.
Åpne denne porten og kjemp mot meg. - Igjen?
Har hun ikke sett deg tape nok?
Kan du ikke la meg spare deg for et siste øyeblikk med nedverdigelse før du dør?
Stopp!
Kjenner du igjen dette?
Fortalte han deg at han kunne bringe din kvinne tilbake fra døden?
Det er ikke mulig.
Ikke en gang for meg. - Forventer du at jeg skal tro på deg?
Jeg behøver ikke å lyve.
Hvordan ellers kan en blind, ubrukelig gud få deg til å hjelpe seg?
Kom igjen. Spør ham.
Tøm det i. - Er det sant? - Bek, tøm det i!
Nei!
Synd du ikke var på min side. Jeg beundrer en som ikke lar døden stå i veien for seg.
Men, dette er hva kjærligheten gir deg.
Det er ganske passende at dere begge dør her, i mitt hus.
Jeg vil savne samtalene. Og resten.
Du nektet meg hevn.
Zaya trodde du var det største av alt innen skapelsen.
Hver dag, ba hun til deg om å redde Egypt, men du kom aldri.
Jeg var i en krypt. Jeg hørte ingenting. - Nei, du lyttet ikke.
Alt du bryr deg om er din dumme hevn.
Jeg begynte å tro at jeg hadde tatt feil om deg.
Men jeg har endelig lært gudenes lekse. Vi betyr ingenting for dere.
Vel, nå vet du det.
Anubis, kom frem.
Herskerinne.
Du er fortsatt like vakker som den første soloppgang. - Hathor, hva gjør du?
Denne dødeliges elskede, har ingen rikdom for vektene.
Kanskje vi kan hjelpe henne. - Du spør om mye, herskerinne.
Det må en meget spesiell skatt til for det. - Nei.
Nei. - Som dette? - Nei! - For deg, Vestens herskerinne?
Ja.
Gi ham adgang til å overlevere det selv.
Du vil få se henne en siste gang. - Takk.
Nei, nei, jeg forbyr det. - Vi er begge skyldige i å føre Bek bak lyset.
Dette vil gjøre opp for det. - Ikke sånn som dette. Ikke med deg.
Jeg befaler deg til å slippe meg. - Du kan ikke befale meg. Du vet hvorfor.
Jeg er kjærlighetens gudinne.
Om jeg ikke gjør dette, er jeg ingenting. - Jeg kan ikke miste deg igjen.
Ta det.
Gjør det du må gjøre.
Sannhetens to haller.
Hvor vi skal dømmes.
Stig frem.
Hva tilbyr du?
Stig frem.
Jeg skal leve for alltid!
Hva tilbyr du?
Stig frem.
Hva tilbyr du?
Hva tilbyr du?!
Zaya.
Bek.
Set, motta de gyldne vinger til Nepthys.
Må de beskytte deg fra de som vil skade deg.
Hjernen fra Thoth, visdommens gud.
Gi ham gammel viten.
Osiris hjerte.
Gi ham herredømme over alle land.
Det alt seende øye.
Belønn ham slik at ingen fiende kan lure ham.
Du ser praktfull ut, herre.
Jeg vet.
Far...
Jeg le merke til tårnet. Imponerende.
Jeg bygget det for deg. - Om det var høyere, ville det ha vært i veien for meg.
Se vekk fra seilene dine og se på alt det jeg har utrettet.
Det Osiris aldri kunne. Jeg regjerer over alt som puster.
Og alt som blir pustet på.
Ingen er mektigere under solen.
Så gjør meg ære som jeg har æret deg.
Om ære hadde vært din intensjon, så kunne du ha avstått fra å drepe din bror.
Så du ser alt der nede.
Si meg, far, bryr du deg om hva som skjer?
Jeg bryr meg mer enn du aner.
Så hvorfor ble jeg kastet ut alene...
for å gå på brennende sand...
mens min bror lekte barfot på strendene ved Nilen?
Hvorfor gjorde du Osiris til konge? Og hvorfor ga du ham en sønn?
Og allikevel nektet du meg sjansen til i det hele tatt å gi liv.
Dette var testen din. - Du ga ikke ham en test.
Jeg ga Osiris kronen til Egypt.
Og da tiden kom, klynget han seg ikke til makten sin.
Han ga den vekk frivillig. Han bestod testen sin.
Og jeg vedder på at jeg har bestått min. - Ikke ennå.
Det er sant...
Jeg ville ikke at du skulle få barn. Dette var av godhet,
for jeg ville ikke at du skulle savne dem så forferdelig som jeg har gjort.
Savne dem?
Jeg vil at du skal overta for meg.
Her? - Dette er hvordan testen din ender, min sønn.
Det finnes ingen større byrde.
Men ikke noen større ære.
Alt du har gjort, kan bli tilgitt.
Forventer du at jeg skal slåss med dette beistet natt etter natt til jeg dør?
Hva er det du vil ha? - Udødelighet.
Udødelighet venter oss alle i etterlivet. - Jeg vil ikke dø. Jeg vil leve.
For alltid. Der nede i de landene jeg har erobret. Mitt kongedømme.
Det burde være min belønning.
Hvordan? Den eneste måten å oppnå det på er utenkelig.
Man måtte sluke... Selveste etterlivet.
Ville du ha sluppet løs kaos i skapelsen? Ville du ha ødelagt alt?
Ikke ødelegge. Omforme den.
Jeg vil ta din plass. Men det vil ikke skje sittende ombord i en jævla båt.
Ingen gud kan motstå det.
Jeg er ikke bare en gud.
Hva tilbyr du? - Dette vil kjøpe deg en plass i etterlivet. - Nei.
Ikke uten deg.
Porten har blitt brutt!
Kaos sprer seg. Apophis vil ødelegge dette landet.
Horus er vårt eneste håp nå. - Han er ikke den guden du tror han er, Zaya.
Han løy for meg. - Gi ham en sjanse til.
Han kom bare så langt som dette på grunn av deg. - Min styrke er ikke evigvarende.
Om luftens herre har en plan for å rette opp i dette, så burde han gjøre det raskt.
Om du ikke stoler på ham, så stol på meg. Jeg vet vi vil komme sammen igjen.
Ra har fallt. set har sluppet løs kaos. - Så hvordan stopper vi ham?
Du gir aldri opp du, gjør du vel? - Kun fordi Zaya ba meg om å ikke gjøre det.
Fortalte du henne ikke om avtalen vår? - Jo, jeg sa det til henne.
Men for en eller annen grunn tror hun fortsatt på deg.
Vi må dra tilbake til hovedstaden. - Da har vi en lang spasertur foran oss.
Jeg foretrekker å fly.
Nephthys.
Selv bortenfor døden, prøver hun å hjelp oss.
Kom, demon!
Set har Ra's spyd. - Han tiltrekker Apophis til Nilen, kilden for alt liv. - Hvorfor?
For å drikke den. For å ødelegge all skapelse.
Ra er ikke død. Og kun han kan rette opp i dette. Men han behøver spydet sitt.
Så hvordan får vi det tilbake?
Kanskje det er på tide at vi drar og fisker litt.
Jeg kommer til din tjeneste, jeg ber om din hjelp. - Byggmester.
Vi trenger deg.
Det er det eneste og største arkitektur prestasjonen
som noen gang har vært og som noen gang vil være.
Min...
jeg mener, herre Set's obelisk rager eksakt 983 meter høyt. På en prikk.
Bygget fra 7 milliarder granitt blokker, 5 milliarder kalksteins blokker,
og 9 milliarder talenter med gull. - Og hvor mange liv av slaver?
5,930. Nei, vent litt
Gjør det til 5,931.
Ikke gjør det! Du behøver ham for å komme opp til taket.
Jeg ser deg på toppen
Du stod ved siden av ham som om du var hans venn.
Åh, jeg vet hvordan det føles. Favorisering fra en gud.
Det er berusende.
Jeg beklager at du valgte feil gud å følge. Han blir bare bedre.
Din kvinne er fortsatt død, er hun ikke? Synd. Slik en vakker jente.
Sånn en deilig myk hud.
Rikdom for etterlivet.
Ser du? Jeg er klar for å dø.
Kom, Apophis!
Du skulle holdt deg under sanden.
Jeg kan forstå det å drepe for en krone, men dette er galskap.
Selvfølgelig forstår du ikke. Hvordan kan du det?
Favoritt sønn av en favoritt sønn.
Forresten, Apophis vil spise de Dødes land.
Du vil ikke klare å komme til etterlivet nå. - Hva?
Hvem valgte feil gud nå?
Jeg tror jeg faktisk vil savne de små sammenkomstene våre.
Men du er fortsatt ingen match for meg.
Du har rett
Jeg er bare agnet.
Nå begynner du bare å bli en plage.
Horus!
Tror du ikke øyet ditt ville vært mer nyttig enn en skadet tyv?
Ja, kanskje.
Jeg beklager alt jeg har gjort mot deg.
Inkludert dette. - Den er akseptert.
Jeg sa jo jeg skulle stjele det andre øyet ditt.
Men du kunne spart meg litt problemer og fortalt meg at du ikke trengte det.
Ra viste meg veien, men jeg hørte ikke etter.
Jeg trodde jeg måtte ha øyet mitt for å forvandle meg,
men reisen min er ikke å søke etter hevn for enhver pris.
Den er for å beskytte mitt folk.
Slutt å gratulere deg selv. Du har mer beskyttelse å utføre
Behold, the new king.
Jeg trodde du var den mektigste av alle gudene. Men se på deg nå.
Du har ingenting. - Jeg er den mektigste guden.
Jeg sparte livet ditt en gang.
Jeg viste deg nåde. - Jeg vil ikke gjøre den feilen.
Bestefar, det er fortsatt tid.
Nok, ditt beist!
Takk.
Vi utgjør et bra team.
Er du sikker på at du ikke er en gud?
Hva ville jeg vært gud for?
Dumhet?
Det umulige.
Bek?
Jeg har aldri vært skyldig noe. Men allikevel er jeg deg skyldig, sønnesønn.
Spør om hva enn du vil.
Fjell vil knele for deg. Vindene vil utføre din befaling.
Svar raskt, for Apophis ønsker fortsatt mer.
Og natten kommer alltid.
Jeg vil ikke ha noe.
Unntatt det som er umulig for meg å gi.
Er jeg...
Du er kommet tilbake. Bek?
Du vil kanskje hjelpe henne.
Zaya.
Bek.
Zaya?
Jeg er Horus. - Min Herre.
Jeg trodde dette var umulig. - Umulig? Ja.
Hyllet være Ra, herre over lyset!
Og så hadde visdom blitt funnet.
Tester hadde blitt bestått. Andre sjanser blitt gitt.
Å leve igjen. Å bli hel igjen. Horus sørget over sine foreldre.
De hadde for lang tid siden vandret inn i etterlivet.
Men han visste at det var med visdommen fra Ra at den siste
porten ville bestå som den alltid hadde gjort.
En ubrytelig barriere mellom dette livet og udødeligheten.
Tror du jeg er klar?
Hmm, i all sannheter det å være klar en notorisk vanskelig tilstand å oppnå.
Men du er nærme nok.
Reis deg opp, Horus... Konge av hele Egypt.
Fra dette øyeblikk og fremover,
må etterlivet gjøres fortjent, ikke med gull, men med gode gjerninger,medlidenhet,
og gavmildhet.
Hva vi gjør, hvordan vi oppfører oss i dette livet, er det som betyr noe.
Tenker du på henne?
Selvfølgelig gjør du det.
Du trodde vel ikke at jeg ville forlegge Egypt's største skatt?
Tror du de vil savne meg om jeg blir borte noen dager?
Som sjefsrådgiver for kongen, er det min plikt å se til at de ikke oppdager det.
Men om noen spør, fortell dem at jeg måtte dra for å hjelpe en venn.
Jeg overlater Egypt i dine kyndige hender.