EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
Will...
Styreformannen er lei for at han ikke kunne komme,
men han hadde et viktig ærend i Beijing.
Takk sjefen din for hans billige sjampanje og unnskyldninger.
Vårt budsjett er 10 % av deres militærdroneprogram.
Vi kan definansiere eksperimentet.
Det vi lover, er nøyaktighet, immunitet.
Dere har lovet det i årevis.
Hva skjer?
Fæle ting.
Will...
...det er min feil.
Hvis nervetransplantatet virker, hva skal de med det?
De er redde for oss.
Jeg tror dette vil gjøre dem mindre redde.
Du stoler på meg?
Vær så snill, Will...
...stopp det.
Nei.
Stopp.
Nok! Jeg har sett nok!
Will!
Det går bra.
Jeg har deg.
Du er trygg.
...som du burde snakke med.
- Takk for at du hjelper oss. - Ikke noe problem.
Glad for å hjelpe folk som ikke bare spør om dette kommer på prøven.
Grace sa du skriver hovedoppgave om tidlige hominider?
Vi er interesserte i delingen mellom homo sapiens
og andre tidlige forfedre, som neandertalere og homo sensorium.
Sensorium? Det er et navn jeg ikke hører ofte.
Du tror ikke at de eksisterte?
Vel, det er ikke nok data i mitt felt til å støtte den teorien,
men jeg er konkret.
Spør du professor Kolovi, en genetiker ved University of Chicago,
har han nok en annen mening.
Jeg leste boken.
Kondolerer for tiden du tapte.
Du er ikke enig?
En av grunnene til at jeg liker antropologi så godt,
er at faktaene fortsatt utvikler seg.
I går fordømte eller avviste vi Darwin.
I dag gjør vi narr av folk som Kolovi, og kaller det science fiction.
Men i morgen anses han kanskje for å være en visjonær.
Freud trodde våre forfedre brukte telepati.
Ingen vet om tidlige mennesker brukte en annen type språk.
Det er spennende å forestille seg, dersom Kolovis teori stemmer,
kunne en homo sensorium vært her
uten at jeg hadde visste det.
- Jeg tror... - Hva?
Jeg bare gir et annet perspektiv...
Baby, du må bli med. Dani!
- Si at han må bli med! - Ok.
- Den. - Denne?
- Si at han må bli med. - Vent.
- Blir du ikke med? - Ser du?
Med alt som foregår,
tror jeg ikke at dette er best.
- Det er best. - Du er hjemme hver premiere.
Ikke denne gang.
Du blir med.
- Jeg... - Baby, du sa det hundre ganger.
Det er dette du ville.
Er det ikke?
Det er det.
Så kle på deg! Jeg vil vi skal se fantastiske ut!
Hvorfor har jeg en liten stemme i hodet som sier:
"Forsiktig med hva du ønsker deg"?
Lito!
Hallo. Hvordan har du det?
Hyggelig å se dere.
- Ok. - Takk.
Jeg rapporterer for Kobi Kihara.
- Hallo. Jeg er Jela. - Hallo.
Hvor kan vi finne mannen de kaller Van Damn?
Mannen de... Er det ikke Jela?
Van Damn.
Ok, jeg skal hente... Van Damn. Bare...
- Capheus! Noen ser etter deg. - Hvem?
Jeg vet ingenting om henne.
Lito Rodriguez. Lenge siden sist.
Mariana, takk for at du kom.
Hva har du holdt på med?
Vel, jeg er meget spent på denne filmpremieren.
En av mine favoritter.
Vil du kommentere de skandaløse bildene av deg
som nylig gikk viralt på Internett?
Jøss, Mariana, ikke noe småprat, bare rett til pulsåra.
- Så du er den berømte Van Damn? - Det er jeg.
Jeg heter Capheus. Hva heter du?
- Og dette er din matatu? - Ja.
Dere blokkerer bussen.
Benekter du at bildene er ekte?
Nei. Jeg sa ikke det.
Så du er homoseksuell?
Det er greit.
Kan du si meg hvorfor det betyr noe?
Det betyr noe for dine fans.
Lyver du til dem, har de rett til å vite det.
Fortell seerne hvorfor du kalles Van Damn.
Har du sett Lionheart?
Jeg ser ikke på sånne filmer.
- Sånne filmer? - Filmer som glorifiserer vold.
Filmer hvor hvite menn redder verden.
Lionheart handler ikke om noe av det.
- Den handler om mot. - Mot.
Jeg er takknemlig for mine fans.
De vet at som skuespiller prøver jeg å gi dem noe ekte,
noe fra hjertet.
Så du løy til dem tidligere?
Lito, kom igjen. La oss gå.
Er dette elskeren din? Beklager, jeg kjente ham ikke igjen påkledd.
Vet du...
- Problemet ditt? - Jeg har ikke problemer.
- Jeg vil bare forstå... - Du prøver ikke å forstå.
Innrømmer du at du er homo?
Nei, du prøver ikke å forstå noe. Fordi...
...båser er det motsatte av forståelse.
Men Van Damme er hvit.
Ja.
Så selv om den handler om mot, er det hvitt mot.
Beklager. Jeg forstår ikke hva mot har å gjøre...
...med hudfarge?
- Jeg var en gutt... - ...som elsket...
- ...filmer. Og... - ...heltene jeg så på...
- ...fikk meg til å føle meg... - ...modigere.
- Morsommere. - Smartere.
Fikk meg til å tro jeg kunne...
- ...kunne gjøre ting... - ...jeg ikke trodde...
...jeg kunne.
Men gutten som så på TV med mamma...
...mamma, og bestemor, og tanter...
...og tanter, er ikke han som ble skuespiller.
...ikke han som ble sjåfør. Sjåføren er ikke...
...han som står her.
- Og hvem står... - ...står her?
Hvem er jeg?
- Mener du... - ...hvor jeg er fra?
- Hvor jeg er fra? - Mener du hvor jeg er fra?
- Hva jeg én dag kan bli? - Hvor jeg er fra?
- Hva jeg gjør? Har gjort? - Hva jeg gjør?
- Hva jeg drømmer? - Hva jeg drømmer?
Hva jeg gjør? Har gjort?
- Hva jeg gjør? - Har gjort?
Mener du... hva du ser?
- Hva jeg har sett? - Hva du ser eller hva jeg har sett?
- Hva jeg frykter eller drømmer om?
- Mener du... - ...hva jeg gjør? Har gjort?
- Hva jeg frykter? - Hva jeg frykter?
- Hva jeg drømmer? - Hva jeg drømmer?
- Hva jeg én dag kan bli? - Mener du hvem jeg elsker?
Hvem jeg elsker?
- Hvem jeg elsker? - Hvem jeg elsker?
- Mener du hvem jeg elsker? - Hvem jeg elsker?
- Hva jeg har mistet? - Mener du hva jeg har mistet?
Mener du hva jeg har mistet?
Hvem er jeg?
- Hvem er jeg? - Hvem er jeg?
- Jeg er... - ...det samme som deg.
- Ikke bedre. - Ikke mindre.
Det er ingen som har vært, eller vil bli...
...akkurat som deg eller meg.
- Fikk du det? - Det var bra.
Ha en fin kveld.
Zakia.
Hva?
Mitt navn er Zakia.
Hyggelig å treffe deg.
Hernando.
Ja?
Stort øyeblikk snart.
Det er El Caido.
Du sa han ville komme etter deg.
En mann må aldri dømmes for lengden på hans pistol eller hans formue.
Til sist vil vi alle dømmes for motet i våre hjerter.
Hallo.
Hallo igjen.
Hei.
Jeg skylder deg en unnskyldning.
Nei. Overhodet ikke.
Jeg gjør det, for jeg har ikke klart å glemme det du sa,
og hvordan det påvirker mitt liv.
Du snakket så vakkert, og fra hjertet,
til noen som ikke ville høre.
Ord er ikke min styrke.
Skal vi ta en matbit?
Visst faen vil han det.
Og dette er stuen.
- Dette er stuen? - Ja.
Ovenpå er det faktisk...
Dette er så kult.
Et svømmebasseng?
- Herregud! - Jøss!
- Nei, du. - Ja.
- Kom. Snu den. - Selfie.
- På huset. - Ok. Takk.
Jeg er redd jeg blir vant til en viss livsstil.
Du må fortsette å drepe gangstere.
Det fins verre jobber.
God timing.
Dere koser dere?
Jeg er Sebastian Fuchs.
Kongen i nord.
- Kan jeg sette meg? - Det er din klubb.
Du skal være velkommen og respektert her.
Ja, greit.
For å være ærlig, Felix, så liker jeg ikke mange.
Folk flest suger.
De later som, lyver.
De gjør alt for å manipulere og kontrollere situasjonen rundt dem.
I en verden som denne, er lojalitet det mest dyrebare en mann kan finne.
Ja.
Jeg vet hvor lojal du er mot din venn, og hvor lojal han er mot deg.
Jeg beundrer slik lojalitet.
Hva synes du om stedet, Felix?
Hva synes jeg?
Kødder du? Det eier, for faen.
Jeg vil bo her.
Ja.
- Bra. Det er ditt. - Hva?
Jeg skal få advokatene til å ordne papirene i morgen.
Du kan undertegne hos meg.
Sees der.
En glede.
Hva sa han?
Han bare... ga meg nattklubben.
Jeg pleide å tenke som deg.
På universitetet trodde jeg på fremgang, på betydning,
at ting forbedret seg.
Men nå vet jeg ikke, jeg har sett for mye av verden.
Men du er en kvinne, som jobber som journalist.
Hadde ikke vært mulig for våre bestemødre.
Ja, jeg vet det. Før trodde jeg at slike detaljer var viktige.
Jeg tenker på min bestemors liv, og jeg kan ikke kalle det en "detalj".
- Det er hennes drøm som blir sann. - Det virker så lite...
...i forhold til alt som var galt før, og alt som fortsatt er galt nå.
Jeg har sett så... barbariske ting...
Så mye ondskap, urettferdighet, og fullstendig likegyldighet til det hele.
Hvilken rolle spiller jobben min?
Mange grusomme ting skjer hver dag.
De skjedde med meg, familien min.
Det er derfor mot er så viktig.
Det krever mot å se slike ting,
og likevel stå opp hver dag...
...og se det som er vakkert.
Det krever mot å huske på at dette er en verden hvor våre drømmer,
som våre bestemødres, går i oppfyllelse.
Will, hører du meg?
Jeg hørte hester.
Neville har vokst opp.
Neville?
Han er nydelig.
Kan du si meg hva du ser?
Det er mye land.
Stort hus.
Hesten ser ut til å vite hva han vil, som om den leser tankene hans.
Det er som om de deler ett sinn.
Ville ikke det gjort det lettere.
Selvfølgelig, men du ville visst alt jeg vil gjøre
før du drar til Chicago.
Jeg liker det bedre når du overrasker meg.
Ta pillene dine, kjære.
Ja, kjære.
Hva med et navn?
Det var så nære denne gangen.
Jeg så kona hans.
Hørte du et navn?
Chicago. Nomi må dra til Chicago.
Ok, men nå må du spise.
- Will? - Jeg er for trøtt.
Du kan ikke holde på alle hemmelighetene, Kala.
Du må fortelle meg om bryllupsreisen.
Kala... Jeg får ham ikke til å spise.
Prøvd appetittstimulant?
Spiser han ikke? Så klart.
Han har gått ned i vekt. Er han lykkelig?
Han har det bra, ok? Alt er bra. Unnskyld meg.
La meg sjekke.
Reaksjonene hans blir tregere.
Søvnsyklusen er kortere.
Han sover hele tiden.
Bevisstløshet etter medisiner er ikke det samme som søvn.
Jeg skal øke vitaminene hans og små doser naloxone.
Men vi kan ikke holde dette gående mye lenger.
Han håper å få mer informasjon om Whispers eller BPO.
Nomi har ikke funnet ut mer?
Nomi har en av verdens ledende kodeknekkere
på leting etter sprekker.
Men hver gang de finner noe, virker det som de brenner ned alt.
Faen!
Fant de deg?
Disse folka er gode.
Og imponerende nok, enda mer paranoide enn meg.
Hva med filene fra anlegget på Island?
Neets koblet noen tydelige alias til chartertur-visum,
men vi vet ikke hvem som driver eller betaler for firmaet.
Beklager, sa hun det til meg?
Jeg advarte deg om at hun prater mye med seg selv.
Vi kan lete videre, men vi trenger noe mer konkret:
Retning, navn, bankkonto.
Will må skaffe oss noe mer konkret.
Du kjemper så hardt for oss, men dette er ikke bare din kamp.
Hans Chi er meget svak.
Det har gått måneder.
Hvor lenge tror han vi kan gjemme oss?
Jeg vet ikke.
Ikke gi ham opp.
Han ville ikke gitt opp oss.
Vi er alle familie nå, og jeg vil diskutere fremtiden.
Et drapsforsøk er meget effektivt når det gjelder
å tenke over ens prioriteter.
Sist søndag var jeg på et møte hos statsministeren.
Han sa at som en moderne businessmann,
er jeg en valgmessig ressurs.
Og i ettermiddag, for Indias fremtid,
fortalte jeg statsministeren at jeg ydmykt takker ja.
Du sa du ikke skulle ta den avgjørelsen uten oss.
Jeg bygget ikke legemiddelimperiet ved å somle.
Og hva synes du, mamma?
Moren din har alltid støttet mine avgjørelser.
Støtte er de åpne hemmelighetene i et hvert suksessrikt ekteskap.
Mamma?
Det er som din far sier, Rajan.
Dette er en stor anledning.
Jeg må gratulere, Manendra.
Takk.
Såvel som mine dypeste ønsker for denne nye familiens lykke. Skål!
- Skål. - Skål.
Wittgenstein skrev: "Grensene for mitt språk er grensene for min verden."
Vi pleier å tenke høyt om språk fordi vi tenker høyt om oss selv.
Men forestill dere å være i stand til å kommunisere tanke og følelse, uten ord.
Ord.
Deres utilstrekkelighet er en klisjé.
"Ord kan ikke uttrykke." "Ord er ikke nok."
"Jeg finner ikke ord."
Men hva om du ikke måtte?
Det er umulig å bevise hvorvidt våre forfedre brukte språk
slik vi kjenner det.
Men hvis språk erstattet denne eldre kommunikasjonsformen,
er den åpenbare konklusjonen at språk må være bedre,
sequitur quod, og vi med.
Men viktigere, hvilket evolusjonært fortrinn
hadde vår form for kommunikasjon over deres?
Hva kan du ikke gjøre dersom folk leser tankene dine?
For det første, du kan ikke lyve.
Det var en tid hvor vi trodde at vår plass i verden var Gudsbestemt.
Da den rasjonalen falt, var det vitenskapen i opplysningstiden
som gav oss svar om vår overlegenhet.
Det er bare i det siste, i lys av ødeleggelsene
vår eksistens har påført planeten,
at vi har begynt å stille spørsmål om vårt herredømme.
Når vi ser på våre tidlige forfedre,
har vi stort sett begrunnet deres utryddelse med uflaks.
Men det er flere og flere bevis for at det ikke var noen ulykke,
eller mangel på tilpassing.
Våre søskenbarns for tidlige bortgang
var resultatet av storslått og brutalt folkemord.
Og videre, barna til disse barbariske morderne
sitter faktisk her i dette rommet.
Og står på podiet.
Hva skjedde med Neandertalerne? Med Denisovaene?
Med homo asiaticus og naledi?
Homo sapiens skjedde.
Vi kom, og vi drepte dem alle.
Jeg hører du gjør en avhandling
om bevisene for homo sensorium.
- Stemmer. - I din bok, Being Human Beings,
argumenterte du for dem.
Betyr det at du tror de kanskje fortsatt finnes?
Hvis du spør meg om hva jeg vet, i motsetning til hva jeg tror,
så vet jeg at vi arvet viktig DNA fra våre forfedre,
og som jeg foreslo i boken, det vi arvet fra sensorium,
insula i frontal korteks,
hvilket er vesentlig for vår evne til empati, er ikke en uviktig del.
Noen vil si den beste delen.
Kan vi spørre deg om en av dine studenter, dr. Matheson?
Matheson?
Navn. Nå spør du vanskelig, Ms. Keene.
Navnet ditt virker kjent.
Har du skrevet noe jeg kan ha lest?
Det håper jeg virkelig. Det ville vært så kult.
Vi har et bilde.
Å, ja. Matheson.
Meget skarp. Stille, husker jeg. Ikke spesielt sosial.
Det er ham.
Hva med ham?
Vet du hvordan vi kan få tak i ham?
Vi fant en avhandling av ham og vil vite hvordan han fikk resultatet.
Aner ikke.
Har ikke hørt noe siden han dro. Er dette 80-tallet?
Herregud, se hvor ung jeg var.
Har dere flere spørsmål, kan dere gi dem til assistenten.
Men jeg må løpe. Genetikk-lab om ti minutter.
Takk for tiden din.
Hva tror du?
Jeg tror han hadde rett angående språk og telepati.
Fordi enten er han en glemsk professor, eller en meget god løgner.
Ok...
...prøv dette.
Gud, det er godt.
Det er fra en gård jeg jobbet på som ung.
Den ble drevet av tre søstre.
De elsket min fars musikk.
Jeg sa detaljer er farlige.
Han kan lytte når som helst.
Beklager.
Du kan føle det, kan du ikke?
Jeg er nære.
Skulle ønske det var en annen måte.
Innser hun at hun beskytter deg til døde?
- Han er her. - Sprøyte?
Will Gorski som var politi.
Will Gorski som kom til denne øya.
Will Gorski som ville redde Ms. Gunnardottir.
Den Will Gorskien er døende.
Om han ikke allerede er død.
Din bekymring er rørende, Milt.
Og godt forsøk med den øy-greia.
Blunket jeg? Pustet jeg?
Eller forfalsket jeg det...
...så du tror vi er på en øy
vi forlot for månedsvis siden?
Jeg vet du har fulgt med.
Bra.
Hvordan føles det?
Jeg må innrømme at det har vært vanskeligere enn jeg forutså.
Men hver dag bringer meg nærmere...
...til det jeg vet vil bli en svært tilfredsstillende katarsis.
Du har erfart gleden av en annen sanser.
Jeg undres om du har forestilt deg mulighetene for smerte.
Det har jeg.
Du er ikke like nære som vi er.
Ikke det?
Vel, si meg, betjent Gorski...
...hvor er jeg?
Militær bygning.
Byområde.
Hvordan kan du vite det?
Støvlene i gangen.
De skarpe hælene.
På landet ville de vært gummi.
Stelte negler. Det er ikke noe man gjør i en småby
eller på en bortgjemt base.
Skosålene dine er rene.
Dressen din sier by.
Det samme gjør pennen din og din jævla arroganse.
Mer spesifikt?
Hva med storby pluss England er lik London.
Du vet ikke at vi er i England.
Britisk strøm. Samme i Singapore, men jeg merker ikke noe aircondition.
Imponerende.
Selv for en Chicago-purk.
Men det du ikke har fått med deg...
...er at det vi gjør, er eldre enn deg, eldre enn meg...
...og folkene på min side vet hva det er.
Det er ikke et spill.
Dette er en krig.
Dette rommet... er falskt.
Dressen et kostyme.
Hele stedet er laget for at du skal tro jeg er et sted jeg ikke er.
Disse folkene er...
...profesjonelle.
Og du er en jævla amatør.
Nå er det min tur.
- Er den klar? - Vi vet du aldri forlot Island.
- Nei, ikke. - Stopp, Will.
Medisinetikettene, alle på islandsk.
Lyden av sjø. Måkene kunne like gjerne snakket islandsk.
Glasset med skyr?
Vi vet hvilken jævla gård det kom fra: Tre Søstre.
Men ingen av de tingene er like ille som hvor du gjemmer deg.
Er det en kirke?
Så lik din mor.
Fort. Gjør det nå.
Det er veldig få tomme bygninger på en såpass liten øy.
Ikke lenge nå, før du hører lyden av et helikopter... og så er hun min.
Det går bra.
Du er trygg.
Han tok meg bare med dit når han måtte gjøre opp.
Men Jjamppongen var fantastisk.
Vi burde dra dit på vår første kveld ute.
- Høres perfekt ut. - Ja. Veldig fint.
Jeg elsker Jjamppong. Spesielt med for mye soju.
Hei, pappa.
Hei, kjære.
- Ikke spesielt diskré. - Jeg synes det passer.
Er du smugler og spion, passer du bare dersom du ikke passer til det.
Det var for mange doble negativer for meg.
Jeg er for positiv.
Har du sakene?
Her.
Se hva jeg har til deg.
Jeg prøvde ordentlig.
Dette eksporteres ikke fra Island.
Det er det de ser etter.
Bra overnattingen gikk fint.
Intet bedre enn muligheten til å se min datter.
Bortsett fra...
...å se henne i Amsterdam.
Når kommer dere til Wien?
Tidlig midnatt.
Vi spiller på Musikverein i morgen, sammen med Wien-filharmonien.
Skulle ønske du var der.
Jeg òg.
Er du sikker på at alt er bra?
Det går fint, pappa.
Du lurer ikke meg.
Det er vanskelig, men jeg tror det går.
Dette hjelper mye.
Jeg vet du ikke kan si hva det er...
...men det er mye snakk.
Og du vet jeg stoler på deg.
- Jeg bekymrer meg. - Jeg vet det.
Jeg vet det.
Ja.
Er du sikker?
Vær så snill.
Hva skal jeg si til henne?
- Ja? - Hei.
Dette vil høres veldig rart og flaut
og fullstendig upassende ut, men...
Du har sett datteren min.
Du er ikke den første.
Kom inn.
Min mann, Jerry, hatet de besøkende.
Den første var en ung gutt.
Han het Will.
Faren hans var detektiven som jobbet på min datters sak.
Ingen trodde meg.
Selv ikke faren min, men...
...hun gjorde det.
Kan du se henne?
Kan du se datteren vår?
Hun er ved siden av deg.
Sara.
Hun holder hånden din.
Jeg tror det ikke.
Jeg tror ikke på spøkelser og sjeler eller noe av dette tullet.
Hun er ikke et spøkelse.
Så hva ser du?
Et minne.
Han kom tilbake etter at han var blitt uteksaminert fra politihøgskolen.
La oss bare si det ikke var lett å være sønn av en politimann, og...
Det tror jeg på.
Nei.
Nei, det var derfor jeg visste at jeg aldri ville bli politi.
Så der var jeg, på avgangsseremonien, med en ut-av-kroppen-opplevelse.
Jeg ser ned på meg selv, og jeg tenker:
"Hva i helvete gjør jeg"?
Hvorfor blir jeg noe jeg aldri ønsket å bli?
Jeg forsto det ikke, og...
...det var min tur...
...og jeg så opp, og der var hun. Jeg så henne.
Det var lenge siden sist, men... Sara var der.
Og så husket jeg.
Jeg husket hvorfor jeg var der.
Vi kjenner Sara gjennom Will.
Hvordan går det med ham?
Han har hatt det bedre.
Er han er nå?
Will. Jeg håper du finner fred.
Takk.
Han sier: "Takk."
Du sa andre kom for å snakke om Sara?
Ja. Mange var fremmede.
Det var vanskelig i starten.
Spesielt for Jerry. Det var hardt for ham å huske.
Mamma!
Jeg ventet ikke at hun ville komme tilbake. Hun var borte.
Men når en besøkende kom og delte sin erfaring med henne...
...fant jeg trøst i å huske at liv, selv så korte som hennes,
kan leve videre på uventede måter.
Kan jeg vise deg bilder av folk for å se om de kom på besøk?
Ja, selvfølgelig.
UNG ØKOLOGS OVERRASKENDE STUDIER
Ja, hun var herlig. Hjalp meg med hagen.
Hun var økolog.
Vi snakket lenge.
- Snakket hun om Sara? - Ja.
Jeg tror hun fant Sara gjennom dr. Matheson.
Er dette dr. Matheson?
Kjenner dere ham?
- Vi gjør det. - Slik en god mann.
Så snill.
- Han drepte datteren din. - Det hjelper ikke.
- Hva sa du? - Hvordan møttes de?
Han var lærer. Hun var i et program for begavede elever.
Han likte Sara meget godt.
Jeg visste ikke hvordan han så ut. Jeg hørte bare stemmen hans.
Fortell henne...
...at jeg aldri har gitt opp.
Og jeg skal få tatt ham, og alle som gjemmer seg bak ham.
Fortell henne at jeg skal ta dem alle.
Will vil du skal vite at han ikke har glemt...
...og at han aldri vil gi opp.
Jeg vet det.
En dyrepark?
Etter at foreldrene mine kranglet, tok moren min med meg hit.
Hun stirret på tigrene.
En av de siste gangene vi kom, spurte hun:
Hva tror du hun ville gjort om hun kom seg ut?
Rømme. Bo i Tiergarten. Spise kaniner.
Du er en optimist.
Hva er en optimist?
Noe de fleste vokser av seg.
Hva tror du at tigeren ville gjort?
Vente et par timer.
Og så gå hjem igjen.
Bur er vanskelige.
Selv for oss.
Venting er verre.
Will!
Er det nå?
- Kala! - Hva?
Det er nå!
- Går det bra? - Ja. Sov videre.
Det er nå! Ok.
Greit.
Livstegn.
Nomi!
Kom igjen. Skynd deg.
Nesten...
For å gjøre det klart - Jeg stoler ikke på deg.
Forstår du?
Ikke bry deg om meg, Milton.
Hører du på meg?
- Sir, jeg... - Hva er det du ser på?
Jeg kjenner disse bygningene.
London.
- Vi hadde rett. - Jeg må gå.
Ingen flere nødstilfeller, takk.
Nomi, finn ham.
Firmabrevhode: "IFGF."
Har det.
Jeg har fått nok av at du roper ulv når prosjektet granskes.
Ring fra Yale.
Hva er galt med deg, mann?
Leirhund på skrivebordet.
- Han har barn. - Har det.
Sir, jeg har et alvorlig problem.
De mest sannsynlige.
Nei.
Kom igjen.
Stopp.
Det er ham.
- Richard Wilson... - Croome.
Richard Wilson Croome.
Jeg er avslørt.
Ditt siste brudd på protokoll koster oss fortsatt millioner på Island.
Jeg er avslørt. Jeg må gå.
- Gibbons! - Jeg må gå!
Gibbons!
Du tror du jakter på oss?
Vi kommer for å ta deg.
Tekst: Thor Knai