Det er en mirakelpille. Den gør blodet tykkere.
– De her er vist dine. – De skulle sendes.
Til en tidligere direktør? Channing mente, at det var upassende.
Direktøren har taget min medicin. Hjælp mig.
Vil du have det regelmæssigt? Så bliv min håndlanger.
Du skal være mine øjne i Frankys slæng.
Der kommer dårlig narko ind. Det kaldes "Pink dragon".
I har en stikker blandt jer.
Det var mig! Det var mig.
– Du må være stærk. – Du har jo ikke engang børn, Liz.
Jeg har to børn, Dor. Jeg kvajede mig med dem begge to.
Det har taget mig syv år, 4 måneder –
– og 22 dage at skrive det her brev.
I hvert fald at færdiggøre det.
Da jeg fik min dom, var jeg bange for, hvad der ventede mig.
Men det, der har gjort Wentworth svært, fandtes ikke indvendigt.
Det var at vide, hvad jeg gik glip af udenfor.
At være mor og se jer vokse op –
– og forelske jer for første gang.
At kunne beskytte jer mod fare og gøre jer trygge.
Men også de små ting.
De helt almindelige ting, familier gør sammen.
Nu er dagen, jeg har ventet så længe på, endelig kommet.
Jeg er mere bange for at komme ud, end jeg var for at blive låst inde.
Kærlig hilsen jeres mor, Liz.
Besøgende. To minutter, ikke mere.
– Bea. – Se dig lige engang.
Hvordan er det, du ser ud?
– Det er min skyld. – Du gjorde, hvad du var nødt til.
– Hvorfor ville du flyttes til H2? – For at holde øje med Doreen.
– Hvordan går det med hende? – Fint.
– Hvorfor sagde du intet om børnene? – Det var lettere sådan, Bea.
Hvis jeg ikke talte om dem eller tænkte på dem –
– eller havde dem her hos mig ...
Så fandtes de ikke.
Men de findes jo. Man holder aldrig op med at være mor.
Det er ligegyldigt, hvor du er, eller hvor længe der går.
Du har ret.
Kom her.
Smith, tiden er gået.
FORFLYTTELSE TIL WALFORD FÆNGSEL
Den dumme kælling!
Endelig falder alt på plads.
Forandringer er svære i starten, hvor modstanden er stærkest.
De sætter en på prøve og håber, at man giver op.
Men til sidst mister de energien. Som Doyle.
– Vi kan nok lykønske os selv. – Godt. Vi tales ved senere.
Dav, Joan. Rart at se dig.
Forfremmelsen er først officiel i næste måned, men jeg er begyndt.
– Var du ikke på sabbatår udenlands? – Det var en studietur.
Jeg undersøgte fængselssystemer i Skandinavien.
Bestyrelsen vil vide, om det er muligt at lave nogen ændringer.
Derfor er du her i dag.
Jeg vil begynde med at undersøge jeres system.
Må jeg spørge, hvorfor vi har fået den ære?
Vi er bekymrede over de seneste hændelser. Haveprojektet.
Jeg dømmer ikke. Jeg er her kun for at undersøge kendsgerningerne.
Vi må håbe, at du hurtigt kommer til bunds i dem.
– Jeg får brug for et kontor. – Selvfølgelig.
– Sig til, hvis der er andet. – Det er der faktisk.
Vi må nok udsætte Matthew Fletchers forflyttelse.
Jeg ved ikke, om det er noget, vi beslutter.
Jeg har allerede ordnet det. Jeg holder dig underrettet.
Overflytningen bliver ikke til noget.
– Hvad sagde Ferguson? – Det er, hvad jeg gør, der tæller.
– Og hvad bliver det? – Jeg skal bruge beviser mod hende.
– Og officielle klager. – Der er masser af dem.
Ikke kun fra fanger og fra dig. Jeg skal bruge en vagt til.
Det kan blive svært. Hun er ret skræmmende.
Hvis du hjælper mig med at slippe af med hende –
– vil jeg anbefale dig som hendes afløser.
De var ikke så begejstrede for mig sidste gang.
Da sad jeg ikke i bestyrelsen.
Jeg har talt med restaurantens ejer.
– Du kan komme til samtale på mandag. – Virkelig?
– Det er bare en samtale. – Jeg har aldrig været servitrice.
Det er om en plads i køkkenet.
Som opvasker? Det er helt fint. Bare rolig.
– Og det er kun en samtale. – Ja.
Du får det, når du bliver løsladt.
Det er kontooplysninger, betalingskort og papirer.
Det er meget vigtigt, at du følger reglerne. Det er for din egen skyld.
Mange ryger ind igen på grund af småting.
De kommer måske ikke hjem til tiden eller har fyre på værelset.
Forhåbentlig kan du komme derfra meget hurtigt.
Det er dejligt, at du har taget kontakt med din datter.
– Møder hun dig i dag? – Alle kommer.
– Godt. I har meget at indhente. – Ja.
Kom ind, Vera. Sid ned.
– Hvordan går det? – Fint, tak. Travlt.
Det må have været svært for dig.
– Hvabehar? – Det med din mor.
Det i sig selv må have været svært, men også alt det, der foregår her.
– Jeg er vist ikke helt med. – Vera, du kan tale frit.
Det, vi taler om her, bliver mellem os.
Du har måske hørt, at jeg er blevet bestyrelsesmedlem.
Vi vil til bunds i det, der er foregået –
– især ... fiaskoen med køkkenhaven.
Så vidt jeg forstår, stoppede direktør Ferguson narkoleverancerne.
Bestyrelsen ser ikke så optimistisk på det som du.
Du bør vide det her ...
De søger efter hendes afløser. Jeg synes, at det skal være dig.
– Hvis du samarbejder. – Samarbejder?
Jeg vil have, at du laver en officiel udtalelse om, hvad der skete.
Så vidt jeg ved, har jeg lige sagt, hvad der skete.
Vera, hold nu op.
Du vil vel ikke også have dit CV sværtet til?
Forandring er altid svært i starten.
Jeg har aldrig set fængslet kørt mere professionelt.
Jeg må sige, at jeg er skuffet.
Jeg troede, at jeg kunne regne med dig.
Det var alt. Vi ses i næste uge, men du kan altid ringe til mig.
Fint nok. Tak for alt. Vi ses.
– Held og lykke, Liz. Vi ses. – Tak.
– Miss Sanger? – Goddag, mr. Channing.
PRØVELØSLADELSER
Middag på Paprikas?
– Kan jeg hjælpe? – Jeg leder efter min vicedirektør.
– Hun er lige gået. – Tydeligvis. Tak.
– Hvad sagde de? – Syv år.
Den dommersatan gav mig syv år til.
Så er jeg sgu da 43 år –
– før jeg kommer ud herfra!
Jeg tager mig af det, miss Miles. Kom nu.
Booms ...
– Den skide sladrekælling! – Jeg ved det godt.
Jeg finder hende.
– Liz kommer til at bøde for det. – Ja.
Du ... Lov mig, at du holder lav profil.
Hold dig fra Ferguson.
Jeg er ked af det med Maggie. Det var en sød lille fugl.
Kom så.
Giv mig et kram.
Det skal nok gå, min ven. Det går fint.
Du skal nok klare dig.
Du skal nok klare dig, og jeg kommer og besøger dig.
– Hold nu op med at græde. – Jeg elsker dig.
Farvel, Liz!
Du milde. I får mig til at græde, I tosser!
Hvor er det fint. Tak, piger.
Gør nu ikke noget, jeg ikke ville gøre.
Vi ses.
– Liz! – Jess! Vi ses, skat.
Farvel, piger.
I må ikke få mig til at græde.
Det er måske lige meget, men det var ikke Jacs, der dræbte Meg.
– Det var Franky. – Hvad?
Jeg elsker dig.
Tak, Will. Tag dig af pigerne.
– Pas på dig selv, Liz. – Ja.
– Hej. Hvad er der galt? – Hvad fanden rager det dig?
Ikke bande i biblioteket.
– Warner? Hvad laver du her? – Ingenting, mr. Fletcher.
Her. Den er ren.
Du må møde dine dæmoner. Lad ikke systemet knække dig.
Kom. Du må tilbage til den virkelige verden.
Ingen stoffer, alkohol eller undskyldninger.
Alkohol på værelset er en overtrædelse af løsladelsesvilkårene.
Ingen madlavning på værelset. Ingen høj musik og ingen besøgende.
Du skal være inde klokken 22.00. Ikke 22.15 eller 22.05.
Kommer du senere, vil yderdøren være låst.
At komme for sent er et brud på løsladelsesvilkårene.
Hold altid døren låst, især når du er der.
– Nogen spørgsmål? – Nej. Tak.
Hvad mon hun laver nu?
Kan du forestille dig din første dag?
Jeg ville spise en stor bøf og nogle radiser.
Det lyder skørt, men jeg har lyst til dem.
Det første, jeg ville gøre, var at tage et langt, varmt bad –
– og vaske stanken af dette sted væk.
Det ville være dejligt at se andet end pigtråd.
At åbne et vindue og indånde frisk luft.
Det er da løgn!
– Han skal nok gøre det. – Hvem?
Onkel Norm. Han tæsker Liz.
Jeg skal bare finde ud af, hvor hun er.
– Gider I lige at smutte? – Ja.
– Booms ... – Prøv ikke at stoppe mig.
Det gør jeg ikke. Bare vær forsigtig på telefonen. Tal ikke åbent.
– Tal i kode. – Jeg er ikke dum!
Jeg er mest bekymret over, at du blev udsat for uacceptabel fare.
– I modsætning til acceptabel? – På en måde.
– Du blev næsten voldtaget. – Ville du høre, om jeg har det godt?
Jeg vil sørge for, at det aldrig sker igen.
– Med din hjælp. – Med min hjælp?
– Du konfiskerede og læste min post. – Det er irrelevant.
– På dette sted hænger alt sammen. – Vil du ikke have en ny ledelse?
– Blev du liderlig af dem? – Hvad?
Mine breve til Erica. Blev du liderlig af dem?
Forestillede du dig os sammen? Hvad jeg ville gøre ved hende?
Hvad hun ville gøre ved mig?
Var jeg overhovedet med, eller var det kun jer?
Det var måske os alle tre.
Du kan gå ad helvede til.
Hvis du skriver en officiel klage, kan jeg måske hjælpe dig.
– Du må gøre mere end det. – Okay.
Du får en lysende anbefaling. Bedre bliver det ikke.
Fra den regionale leder.
– Hvad har Ferguson gjort dig? – Jeg vil have et trygt fængsel.
Okay. Du får ikke en skid fra mig, før jeg har set anbefalingen.
Jeg kan fortælle mere om Ferguson end det, der skete i haven.
Begynd du bare at skrive.
Boomer sørger for, at Liz får tæsk.
– Hvordan? – Boomers onkel.
Fandens også!
– Ved du hvornår? – Hun ved ikke, hvor Liz bor.
Når hun får fat i adressen, bliver det alvor.
Dem kan jeg tage.
Hej. Jeg hedder Liz.
– Det ved jeg. Jeg hedder Kay. – Hej, Kay.
Disse er til Sophie og Artie.
Jeg vil give dem de her breve. Det er bare ...
Det virker lidt underligt, at du aldrig har skrevet før nu.
Jeg er jo ude nu.
Det kan blive lidt forvirrende for dem.
Ja, det er nok rigtigt.
Det er ikke min opgave at fortælle dig, hvad du skal gøre.
Men da du gjorde det, du gjorde –
– og forsvandt fra børnenes liv, blev de sønderknuste.
Det tog meget lang tid for dem at komme over det.
– De må ikke blive såret igen. – Det forstår jeg godt.
– Jeg sørger for, at de får dem. – Nej, det gør ikke noget.
Skide telefon! Ring du bare!
Er der nogen, der gider at tage den?
– Hun svarer ikke. – Prøv igen.
– Telefonerne er lukkede. – Pokkers!
– Vi skal bare lige ringe. – Nej, I kender reglerne.
Hej.
Jeg kan ikke få fat i Liz' adresse. Hende Sanger siger ikke noget.
Booms! Spurgte du en tilsynsværge? Det er ikke at være diskret.
– Jeg sagde ikke hvorfor. – Det var søreme heldigt!
Det var det, jeg snakkede om. Efterlad ingen spor.
Okay, okay! Jeg er stiktosset.
Ja, men du vil vel ikke have en længere straf for det?
– Du bør måske lade det ligge. – Nej!
Det var mig, der fik syv år, og det var ikke engang mit stof!
Jeg ...
Jeg skal nok ordne hende. Men jeg behøver din hjælp.
Hold kæft! Hold kæft, for fanden!
– Er det alt? – Ja.
Næste gang skal der være mere.
Gå ad helvede til. Rend mig!
Gå ad helvede til.
– Wentworths egen bardronning. – Bare uden martini.
– Booms. – Ja?
Hvad er det?
Fik du fat i den? Skidegodt.
– Vær nu forsigtig. – Ja.
Boomer. Jeg er ked af, at du fik syv år.
– De ville tale med mig? – Kom ind, miss Sanger.
Luk døren.
Sid ned.
Jeg vil ikke drøfte Deres private forhold til mr. Channing –
– men jeg vil vide, hvorfor De viser ham løsladte fangers sagsakter.
– Hvabehar? – Tager jeg fejl?
– Nej, men det er ikke sådan ... – Hvordan?
Mr. Channing arbejder med mig.
Han bruger sine kontakter til at ordne jobsamtaler –
– og han giver anbefalinger til udlejere.
Skriver lederen anbefalinger for løsladte fanger?
Nej, ikke alle. Kun dem, der har mest brug for det.
Dem uden familie, der havner på herberger.
Han har været en stor støtte for nogle af kvinderne.
Jeg anede ikke, at han var så generøs. Tak for forklaringen.
– Var det alt? – Ja, tak.
– Boomer har fået Liz' adresse. – Fandens også!
– Har du advaret hende? – Jeg fik ikke fat i hende.
Vi må ikke lade Boomer ringe. Hvor er hun?
Hvad fanden ..? Hallo?
Hallo! Er der nogen?
Nej, tak. Der er ingen besked.
Her er de sidste løsladelser, der blev behandlet af Sanger.
Er der noget galt i, at Channing hjælper de prøveløsladte?
Luk døren.
Fortæl mig, hvad du får ud af disse her.
– Kan du se et mønster? – Vaneforbrydere.
Det gælder 70 procent af alle prøveløsladte. Se nærmere efter.
De er alle blevet sendt til samme herberg, Standstead.
Se lige på de her og fortæl mig, hvad du ser.
Se på billederne. Mærker du noget?
– Alle er ret tiltrækkende. – Og unge.
Hvor vil du hen?
Disse fem kom til Standstead. De havde ingen familier.
Alle stak af inden en uge uden at efterlade en ny adresse.
De er de facto forsvundne.
Hallo? Ja, jeg er på vej nu. Det tager nok omkring 20 minutter.
Jeg ved det ikke. Mon ikke vejret holder?
– Du ser strålende ud. – Synes du? Toget går om 20 minutter.
– Kommer du sent hjem? – Nej, nej. Nå, jeg smutter.
Hallo? Er der nogen derude?
Jeg er i køleskabet!
Hvem fanden har låst mig inde?
Det er ikke sjovt! Mine brystvorter er stivfrosne. Se.
– Hvad skete der? – Det ved jeg ikke. Hvad er klokken?
Er telefonerne stadig åbne? Jeg må gå. Farvel!
– Må jeg gå foran, Booms? – Nej.
– Det er en kanonvigtig samtale. – Rend og hop. Skynd jer!
– Jeg har ikke glemt, hvad du gjorde. – Det gør du bedst i.
– Flyt dig! – Flyt dig selv!
Jeg knuser dig og din alfonsmær Franky. I er bare så færdige.
Seriøst?
Hvem ringer du til, Boomer? Daz? Nå, nej, han boller jo din søster.
– Hun var også altid den tyndeste. – Møgkælling!
Kom nu!
Kan du selv, eller vil du have hjælp?
Jenkins! Hold op! Nu er det nok!
– Slip mig! – Du ryger i isolation.
– Hun begyndte! – Jeg gjorde ingenting!
Når jeg kommer ud, er du dødsens!
Dødsens! Hører du mig? Dødsens!
Kan vi få ... Kan vi få fire drinks?
Pigerne er tørstige.
Vi får snart vores drinks.
– Værsgo. Entrecote, gennemstegt. – Hold da op. Tak.
– Tak. – Et par shots?
Mr. Fletcher?
Jess.
Jeg ville bare sige tak, fordi du tog dig af mig, da jeg var oprørt.
Du skal have dit lommetørklæde.
– Godnat, Jess. – Godnat, mr. Fletcher.
Nej, Sophie!
Hun er sådan en tøjte.
– Bryce er ret lækker. – Lidt.
– Går du med ham hjem? – Det ved jeg ikke.
Bliver du ved med at drikke, brækker du dig ud over ham.
– Du kan jo ikke klare shots. – Jo, de gør det lettere.
– Gør hvad lettere? – At tale med dem.
Du er altså for åndssvag!
Se, hvad jeg har.
Uha.
– Sophie! – Lad os gå en tur.
Ring til mig.
Vær sød at holde op. Slip mig!
Slip hende! Din lille rotte!
– Kom nu. Det skal nok gå, min ven. – Hvem er du?
– Det spiller ingen rolle. – Kælling!
Det går fint, min ven. Hop bare ind.
Errington Street 14, Williamstown. Er 50 nok? Ikke det?
– Her er 50 mere som tak for hjælpen. – Tak.
Nu sætter vi dig ind. Dygtig pige.
Pas på hovedet. Dygtig pige.
– Mor? – Sophie.
Mor?
Jeg ved ikke, hvad du taler om. Jeg ved ingenting.
Hvor har du været? Du kommer for sent. Det vil koste dig.
Hvis du kommer i nærheden af mig eller nogen andre igen –
– så skærer jeg nosserne af dig. Er det noget, du forstår?
Og se så at komme i bad!
Jeg har fundet ud af, hvor pigerne blev af.
Løsladelsesnævnet vil nok ikke synes om det.
Vi burde måske bytte kontor.
Jeg beklager forstyrrelsen. Det skal ikke tage lang tid.
Hvordan går efterforskningen? Skrider det fremad?
Jeg er faktisk chokeret over det, jeg har fundet ud af.
Voldtægtsforsøg, mishandling, narkohandel og en graviditet.
Alt sammen under din ledelse.
Jeg har vidneudsagn her, som skildrer en række fiaskoer.
Jeg beklager, Joan. Det ser ikke godt ud.
Har du det deri?
Jeg troede, at det var mapperne med de prøveløsladte.
De unge kvinder på Standstead–herberget.
Hvor vil du hen?
Du har rekrutteret forhenværende fanger til et bordel.
Kun et sygt menneske kan finde på sådan noget sludder.
At lokke sårbare kvinder til prostitution er ret sygt.
Du har ingen beviser. Hvis du spreder den anklage, får du betalt.
Er du ikke medejer af et bordel?
Under navnet J.R. Entertainment? Flere løsladte arbejder der.
Du står opført som en af cheferne for virksomheden.
Hvad fanden vil du have?
Hvad vil du have?
Vil du have, at jeg går af? Vil du have min plads i bestyrelsen?
– Nej. – Ikke det?
Nej.
Det er mere nyttigt for mig at have en villig hjælper i den afdeling.
– Hvor skal du hen? Vi havde et møde. – Jeg må af sted.
– Hvad sker der? – Vi må udskyde en del ting.
– Hvilke ting? – Det hele. Bare et stykke tid.
– Hvorfor? – Bestyrelsen vil vente.
Hvor længe? Ferguson skulle jo væk.
– Det kan tage et par måneder. – Og min forflyttelse?
Hun har noget på dig, ikke? Hun har fandeme noget på dig!
For guds skyld, Fletch. Så mand dig dog op!
Du burde være glad for, at du kommer herfra.
Fandens også!
Tekster: Neel Rocco www.sdimedia.com