-De har nok et overraskelsesvitne. -Jeg vet hvem.
Vi vil ha en skriftlig forklaring, -
-og du må møte i retten til kryssforhør.
Det var ikke den dommen du håpet på.
Du får 12 lange år med Bea Smith.
Faen! Faen!
Jeg er sint på den jævelen som satte meg her!
Jeg skal gjennomgå operasjonen.
Ta Jesper, så takler jeg henne.
-Hva skal du gjøre? -Drepe Bea Smith.
-Jeg er ikke lesbe. -Jeg blåser i hva du er.
-Du bryr deg om meg. -Vi må gå tilbake.
www.HoundDawgs.org Newest NORDiC RETAiL!
Jeg er ferdig.
-Takk. -Takk.
-Du er en legende. -Takk.
Se på Dors. Hun kjeder seg skikkelig.
-Ser det ikke sånn ut? -Ja.
Kaz holder visst 20 minutter lange taler hver dag.
-Om hva da? -Makt og undertrykkelse.
Tror dere at Dors er undertrykt etter fødselen?
Nei, man blir nedtrykt, ikke undertrykt, av barseldepresjon.
-Ja, men har hun det? -Nei da.
Jeg har gjort lageret fint for din skyld.
Det trengte du ikke.
-Beklager. -Beklager.
-Det er for tidlig. Jeg forstår det. -Nei, det er ikke for tidlig, jeg...
-Jeg vet ikke hva jeg skal gjøre. -Greit.
Vil du sette deg en stund?
Ja, det ville vært fint.
Hvordan har dagen din vært? Har du delt ut rettferdighet?
-Hvis jeg bare vil snakke, må det gå. -Det gjør det.
Hva likte du før alt dette?
-Hva mener du? -Hva tror du at jeg mener?
-Jeg vet ikke. Hva likte du? -Jeg likte deg.
Plutselig føles det som om jeg har to venstrehender.
Vi inngår en avtale. Bare kyssing.
Ingen hender. Verken høyre eller venstre.
Greit.
Herregud. Jeg fatter ikke at vi gjør dette.
Jeg brukte hele lunsjen på å lete etter deg.
Nå vet jeg hvordan jeg kan gjøre det.
-Bea? -Jo mindre du vet, desto bedre.
Når tiden kommer, må du utføre visse oppgaver.
Som hva da? Den røde høyre hånd har faktisk aldri drept noen.
Vi var enige om dette.
Hun har tatt fra deg 12 år. De fruktbare årene.
Livet deres er blitt stjålet.
Uten henne ville ingen av oss sittet her.
Vil du ikke skape rettferdighet?
Gi en pasning, da! Kom igjen!
-Hva vil du? -Veksle noen ord.
-Dra til helvete, drittsekk! -Jeg har en forespørsel.
-Jeg vil bruke tjenestene deres. -Vi liker ikke direktører.
-Jeg er ikke direktør lenger. -Det hjelper ikke. Drit og dra! Vent.
Stå der.
Anse det som et bevis på velvilje. Dere kan få tre ganger så mye.
-Hva er du ute etter? -Rohypnol. Helst seks tabletter.
-Det kalles også flunitrazepam... -Hyppere?
Kan du få tak i det?
Kanskje. Men det koster det firedoble.
Det betyr fire ganger så mye.
-Vi snakkes i morgen. Kanskje. -lkke kanskje. Vi gjør det.
Og som Maxies...
...støtteperson blir jeg til hjelp for sykepleierne og vaktene.
Og... fengselsbetjentene.
Men egentlig vil jeg bare holde Maxie i hånden-
-og... bare være sterk.
Man bør ikke være alene i sånne situasjoner.
Maxie fortjener ikke det.
Greit. Takk, Jenkins.
Det var veldig oppriktig. Og godt gjennomtenkt.
Jeg skal kontakte regionssjefen med en gang.
Men jeg må råde deg til å ha lave forventninger.
Ja. Greit, takk. Takk for at dere hørte på-
-og vurderer alt jeg sa... Å nei, jeg hadde mer å si!
-Det er sånt som Lizzie sa at... -Du har fått fram poenget ditt.
Er du sikker?
-Ja. Skal jeg ...? -Ja.
Er det virkelig så usannsynlig?
Wentworths erfaringer med fanger på offentlige sykehus-
-er mildest talt uheldige.
-Sa de noe? -De må snakke med Channing.
Er det sant, Bea? Eller bare noe de sier?
-Det er nok sant, Booms. -Ja.
-Jeg gråt ikke. Det er jo bra. -Det er bra, vennen min.
Selv om de sier nei, så vil jeg huske hvilket godt forsøk du gjorde.
Det betyr alt for meg.
-Slutt nå, vennen min. -Det går bra, det går bra!
-Nå pakker vi. -Det er to dager igjen.
-Ja, vi skal trene på å pakke. -Det er lurt. Gjør det.
-Er alt i orden, Sonia? -Ja da. Takk.
Man kan bli oppskaket av alt pratet om kreft.
Men ikke vær flau.
Du ser på fengslet mest sentimentale fjols.
-Mannen min døde av kreft. -Herregud.
Jeg beklager. Det ante jeg ikke.
-Hvor lenge er det siden? -Sju år i august.
-Hvor gammel var han? -57.
Han forsvant, så jeg aldri fikk tatt farvel.
-Forsvant? -Han ville ikke la meg se ham lide.
Uansett bør du gå tilbake til damene.
Hvis du vil prate med et sentimentalt fjols...
-Har du pengene? -Jeg vil se tablettene først.
Pengene først.
Nei, nei, nei. Jeg må gå.
Jeg må gå. Denne gangen er det ingen unnskyldning.
-Bare 20 sekunder til. -Greit, 10.
Skal du fortelle det til noen?
Eller skal vi bli her inne for alltid? Kline i skapet?
-Det er vanskelig for meg. -Det er ikke akkurat lett for meg.
Jeg må jo si til jentene at jeg er sammen med den som anga oss.
Hva?
-Hva? -Kaz tror at du anga oss.
Jeg driter i hva hun tror. Hva tror du?
-Jeg vet ikke. Hvem var det, da? -Jeg har ingen anelse.
-Og det spiller ingen rolle. -Vent.
-Jeg vet ikke noe om det. Greit? -Greit.
-Du tror meg ikke. -Det spiller ingen rolle, Bea.
Det spiller en rolle for meg. Jeg gjorde det ikke.
Greit. Bra.
Hei. Samme tid i morgen?
-Vær snill. -Jeg skal tenke på det.
Du kommer garantert hit.
Jeg har gjort noen små justeringer.
Noen av kommentarene dine om Ferguson var spekulasjoner.
Men det er fremdeles en tydelig og sterk forklaring.
Men er det 100 % sikkert-
-at hun havner på beskyttet avdeling igjen?
Du har det skriftlig, som du ba om.
Du må gjøre noe mer for meg.
-Hva da? -Skaffe noe informasjon.
-Du kan ikke fortsette å kjøpslå. -Det er sånn her.
Jeg beklager, men jeg kan ikke gi etter for alle ønskene dine.
Greit. Ja vel.
Bare det ikke er et helikopter.
-Er du ør? -lkke i øyeblikket.
Det kommer og går.
Én, to, tre. Én, to, tre.
Her. Jeg har samlet det opp.
Booms. Man får mat på sykehuset.
Ja, men du får spise godteri også. Jeg har til og med Monte Carloer.
-Lykke til. -Drit og dra.
-Jeg ville ønske lykke til. -Så drit og dra nå.
-Booms? Har du blitt godkjent? -Jeg vil bli det. Drit og dra!
-Jeg forstår. -Det kommer til å skje! Drit og dra!
-Blås i henne. -Jeg ville ikke vært så optimistisk.
Man trenger ryggrad for å forhandle.
-Blås i henne. -Bennett klarer nok ikke det.
Jeg håper at jeg tar feil.
-Bare glem det, Booms. Glem det. -Ja.
Drit og dra!
Hei.
Maxine Conway skal ut til behandling.
Får jeg Jenkins ut av bildet, så skjer det etter lunsj.
I dag?
Bea Smith kommer til å være død klokka... 15.00.
Hva er i veien?
Dette er ikke øyeblikket for å få en samvittighetskrise.
Jeg kan ikke drepe en kvinne.
Du kommer ikke til å være i nærheten. Du skal bare distrahere.
En dag vil det stå mellom dere to.
Og den ene av dere vil dø. Det er uunngåelig.
Vi sørger bare for at det ikke blir deg.
Hva trenger du?
-Beklager. En migrene er på vei. -Bridget Westfall.
-Kom inn! -Takk.
Sitt ned. Jeg beklager lukten.
Jeg vet ikke om det er urin eller våte håndklær.
-Og de konfiskerte parfymen min. -Det er alkohol i den.
-Jeg vil ikke drikke den. -Nei, ikke du.
Jeg kommer bare innom for å se hvordan det går for deg.
Se på meg. Jeg er et vrak.
-Du virker som du har kontrollen. -Vær så snill.
Mange fanger har problemer med å tilpasse seg.
Jeg vil verken tilpasse meg eller bli her. Jeg har et firma å drive.
Det kan bli en tanke vanskelig herfra.
Det fins to typer kvinner i verden:
Hammerne og amboltene.
Jeg har aldri ansett meg selv som en ambolt.
Du blir kanskje nødt til å tilbringe lang tid med disse kvinnene.
Forhåpentligvis ikke, men det er mulig.
Faen også.
Vel... jeg liker Liz.
Hun er koselig, som en snill tedame-
-som man tar en prat med. Hun er nok den beste vennen min her inne.
Herregud. Ynkelig erklæring, hva?
-Direktøren sier at det går bra. -Jaså?
-Sonia har fått sansen for deg. -Hun holder seg nær meg.
Men det er nok fordi jeg ikke er like nifs som enkelte av de andre.
-Hun sa noe om en ektemann. -Jaså?
Ikke så mye, men hun sa at han forsvant.
-Han fikk kreft og forsvant så. -Akkurat.
-lngen flere detaljer. -Sa hun...
...at det ble en drapssak, og at hun var en av de mistenkte?
Det fantes ingen kreftdiagnose.
Bare Sonias forklaring. Vi fant aldri liket.
Hennes venninne Helen ga henne et falskt alibi.
Vi mistenker at Sonia fryktet at Helen skulle tilstå.
Så hun var nødt til å kvitte seg med henne også.
En seriemorder?
Jeg håper at det ikke er for nifst for deg.
Nei da. Det går bra. Ja da.
Sonia er grei. Litt snerpete, og hun virker overlegen, -
-men hun er flott når man blir kjent med henne.
Hva er skalkeskjulet ditt for møtene våre?
Fengelspsykologen har et nytt rehabiliteringsprogram.
Hun plaprer sånn om angsten min og den lave selvaktelsen.
Hun er så kjedelig. Hun må komme mer ut.
-Det er ypperlig. -Ja.
Jeg burde kjølt meg ned før dusjen. Jeg svetter ennå.
Kvinnene bruker også personalrommet.
Jeg vet det, men det er bare oss to her nå.
Så... direktør Bennett. Hvordan er greia der?
-Greia? -Ja. Er hun enslig?
-Gift med jobben. -Liker hun gutter eller jenter?
-Menn, så vidt jeg vet. -Er du sikker?
Hun var sammen med en betjent. En mannlig betjent.
Hun virker litt for snerpete for sånt.
-Hun er direktør. Vis respekt. -Det er ikke vondt ment.
Jeg er bare... fengslet.
-Ta på deg ei bukse. -Ja, mamma.
Er du klar, Conway?
Søknaden din gikk dessverre ikke igjennom, Jenkins. Jeg beklager.
Det var for usikkert. Jeg vet at det er en skuffelse. Jeg beklager.
Jeg er virkelig lei for det.
-Det er jo dine kjeks, Booms. -Nei, ta dem.
Jeg er glad i deg. Jeg er glad i deg, Maxie.
Ring meg. Og husk nå på det.
-Husk hva jeg sa. Tøff og modig. -Tøff og modig, ja.
-Hun vil klare seg. -Jeg må gå nå.
Lykke til, vennen min.
Takk. Takk, Sonia.
Du gjør det rette.
Og Allie? Sats på det.
-Får jeg lov til å bære Maxies veske? -Selvsagt, Jenkins.
-Maxine! -Dors!
-Jeg trodde du hadde glemt meg. -Vær sterk nå.
Takk, Dors.
Vesken.
-Ha det, vennen min! -Vi er glade i deg!
Det går bra, vennen min. Vil du ha en kopp te?
Faen! Faen!
Jeg er virkelig lei for det, Booms.
Sa direktøren at det skyldtes sikkerheten? Hun er ynkelig.
Channing ville aldri sagt det. Hun spurte neppe engang.
Man må være sterk for å gå til regionssjefen.
Hun ville heller sviktet Maxine.
Du er svak som piss, Eddikpuppene! Svak som piss!
Sett henne i isolatet.
-Greit, Jenkins. -Nei, nei!
Dra til helvete! Hun spurte ikke engang!
Jeg må spørre. Eddikpuppene?
Bare et dumt tilnavn. Alle får dem.
Men Linda blir kalt "Smil".
Det virker bare så feil for deg.
Hei, vennen min.
Latterlig. Jeg kjenner jo knapt Maxine.
Vil du ha en kjeks? Vi har masse Monte Carloer.
Det må være fælt ikke å vite hva som skjedde. Med mannen din.
Beklager. Du trenger ikke snakke om det.
Den dagen han fortalte det, så kom det så nøkternt.
-Herregud... -Jeg brøt selvsagt sammen.
Og han sa bare: "Nå skal vi ikke bli hysteriske."
Selvsagt ble du det, vennen min.
Og så, tidlig om morgenen, -
-tok vi noen sovetabletter. Vi trengte å miste bevisstheten.
Jeg våknet ved daggry... og senga var tom. Han var borte.
-Og det var alt. -Jøss.
Når jeg har det verst, tenker jeg: "Var det sant engang?"
"Ville han bare ut av ekteskapet? Var det bare en..."
"...avansert plan for å bli kvitt meg?"
Det var det sikkert ikke.
Og så føler jeg voldsom skyld for at jeg engang tenkte på det.
Det var du som ville treffe meg, Bea. Vil du begynne?
Du... har vel forhold til kvinner?
-Du vet nok allerede svaret. -Alltid? Med kvinner?
Nei. Jeg datet menn da jeg var i 20-årsalderen.
Kaller du deg bifil, eller hva?
Det spiller ingen rolle, men jeg kan si det sånn:
Mange kvinner som identifiserer seg som lesbiske, -
-har hatt forhold til menn en eller annen gang.
-"Fengselslesbe"? Er det virkelig? -Hva mener du med "virkelig"?
Vi har aldri diskutert hvordan du ser på kjærlighet og forhold.
Når man ser på framtiden, er det faktisk mulig at...
Bea?
-Hvor skal du? -Jeg er nok ferdig her.
Jeg har kjent mange kvinner som identifiserte seg som hetero, -
-falt for en kvinne og fikk panikk.
Og til de kvinnene sa jeg alltid: "Glem uttrykkene."
Lev i nået, og se hvordan det føles.
Hvis man har falt for noen, så kan man drite i merkelappene.
Hun må slutte å være så hissig.
Nå kan hun ikke ringe Maxine engang. Jævla idiot.
Han kommer bare med unnskyldninger.
Jeg må bare si...
Iblant må man si sannheten.
Hvordan kan man gjøre det? Det er et dumt straffsystem.
Vi må svi for det.
Uansett sier Nash at hun har et godt lag med barn.
Men hjernen min går jo i høygir, og Nash vet at jeg ser det.
Gi meg et øyeblikk.
Så du ga bare opp Maxine?
-Var hun ikke verdt bryet? -lkke hør på henne.
Du lot en kvinne dra til en operasjon uten noen jævla støtte.
-Hva slags leder er du? -Gå og sett deg.
Eller så var det med vilje. Alle vil heller ha Maxine øverst på stigen.
-Du vil kanskje at hun skal dø. -Dra til helvete!
-Gi deg, Proctor! -Ja, beskytt henne. Vaktelskeren.
-Den der har jeg hørt før. -Sett deg, Smith. Sett deg.
Sett dere, mine damer.
-Hva var det? -Jeg sa bare noe om Maxine.
-Bea? Hun er ikke verdt det. -Hun ber om det.
Jeg kan ikke bestemme over deg, men du må ikke havne i isolatet.
Da må jeg overta, og dermed er vi virkelig ferdige.
Vi stikker.
Denne Kaz... Jeg fatter ikke hvorfor noen vil følge henne.
Hun virker sinnssyk. Hun er kanskje mer sympatisk i enerom.
Jeg må sjekke noe.
-Klarer du deg? -Jeg går ut fra det.
Allie. Bli med oss nå.
-Hva nå? -Slipp den, og bli med.
Vi skal kjempe for Maxine. Sammen. Kom igjen! Skynd deg.
-Gå fra den, og bli med. -Hva?
Vi skal protestere fordi Maxine må opereres alene.
-Jeg tror ikke det. -Det er for Maxines skyld.
Nei, jeg må ringe Soph. Og jeg liker ikke hvordan Kaz utnytter Maxine.
-Sierra 5. Dette er Sierra 2. -Kom.
Proctor er på krigsstien. En gjeng er på vei mot deg.
Oppfattet. Jeg ser dem nå.
Allie?
Hallo? Jeg er her inne! Jeg er her inne!
Vi står sammen her. Maxine Conway, et offer for mishandling, -
-skal fjerne begge brystene. Og hun er alene.
Hjelp! Jeg er her inne!
Kom igjen! Hjelp!
Det er enda et eksempel på umenneskelig behandling.
-Ja! -For jævlig!
Mange venter tålmodig...
Vil dere støtte Maxine, så sitt sammen med oss. Krev respekt.
Vel, mr. Stewart. Vi er visst alle enige her.
Hjelp!
Maxine er ikke alene. Hun har en sykepleier og en betjent.
Ja, det er jo en så stor trøst.
Hun hindrer kvinnene i å ta medikamentene sine.
Det er nok til å isolere henne. Hvis vi stopper dette...
Jeg vil ikke forverre situasjonen mellom deg og Proctor. Sierra 2 her.
-Kom inn, Sierra 2. -Jeg er på vei ned.
Nei! Nei!
Nei, ikke gjør det. Det er ingen vits.
Du kan ikke overmanne meg. Du har fått en høy dose Rohypnol.
-Nei... -Det er ikke en gift.
Du kommer ikke til å føle smerter. Det er beroligende.
Veldig sterkt beroligende.
Du drakk det... for rundt en halvtime siden.
Ja vel. Dette er i solidaritet med Conway.
-Stemmer det, Proctor? -Absolutt.
Du kan vel ikke snakke? Musklene rundt halsen og kjeven, -
-ja, alle musklene dine, er sterkt påvirket nå.
Maxine Conway blir i dette øyeblikket gjort klar for fjerning av brystene.
Hun er helt alene.
Sentralnervesystemet ditt bremser ned, og pulsen går saktere.
Så du hindrer andre kvinner i å ta medisiner for å støtte Conway?
Hvis du slutter å kjempe imot, Bea, -
-vil all spenningen og angsten avta.
Utrolig.
Du begynner å føle en fantastisk ro.
Sånn, ja. Bare gi etter.
-Dette tar bare et par minutter. -Direktøren er opptatt.
Jeg trenger Smiths underskrift. Og jeg har noe hun ville ha.
Hvorfor kjemper du fremdeles imot?
Metadonjentene vil begynne å klikke hvis du venter så mye lenger.
I et fengsel kan man bare dø på to måter.
Man kan bli offer for et angrep-
-og ligge blødende igjen i et skittent hjørne.
Eller noe mye verre: Man kan bli gammel.
De som trenger medisiner, får gå fram én og én.
-Du bør ikke jobbe deg rundt henne. -Hvor langt er vi kommet?
Tenk deg å se alle du er glad i, -
-Liz, Maxine og til og med unge Allie, -
-forlate deg én etter én.
Jeg trenger bare ett minutt med Smith.
-Du kan legge igjen papiret... -Det går ikke.
Du lurer deg selv til å tro at forholdene varer.
Men du blir en slitsom plikt for dem.
Og så et vondt minne. Og til slutt ingenting som helst.
Hun ba meg om å spore opp et samtaleopptak.
-Hvilken samtale? -Den som anga Karen Proctor.
Og så, etter en smertefull evighet, -
-blir du offer for kreft eller kanskje en hjertelidelse.
Og så... dør du som et gammelt vrak.
-Western kriminalpoliti. -Jeg vil melde en forbrytelse.
-Hvem er dette? -En fange på Wentworth.
-Jeg har viktig informasjon. -Arven din blir glemt.
Du spyr deg i hjel i en tom celle.
Jeg ringer for å avsløre Den røde høyre håndens leder.
Hun heter Karen Proctor.
Jeg har så mye mer respekt for deg nå.
Får jeg låne den? Bare bli her.
Jeg håper at du kan se på denne fredelige-
-og stille bortgangen som en seier for deg.
Hun gjør alt det...
Har du sluppet ut av lekegrinda, mr. Jackson?
Mine damer!
Dette er gaven min.
Vil du høre samtalen som anga deg?
Di jævla merr! Forræder!
-Dra til helvete! -Trykk på panikknappen!
Trykk på panikknappen! Hjelp!
Jævla forræder!
Faen!
Bea! Hun puster ikke! Tilkall hjelp!
Du tystet på oss alle sammen!
Di jævla psykotiske megge!
Jeg vet ikke hva jeg skal gjøre!
Nei, jeg gjorde det ikke!
Slipp henne, Proctor!
Vekk, vekk! Vekk, Allie.
Vær så snill, hjelp oss! Hun puster ikke!
Tekst: Tor Hundstad www.sdimedia.com