Från och med nu får inga kvinnor utsätta andra kvinnor för våld.
- Jag behöver bara ett bevis till. - Vill du att jag ska ljuga?
Vad menas med fotona, Mike? Håll dig borta! Dra åt helvete!
Det var som om hon visste vad Ferguson gjorde mot mig.
- Hur kom hon ut? - Säg det!
- Vera? - Hon släppte ut Smith.
Jag häver din suspendering, om du nu vill komma tillbaka.
- Hon har bara lekt med mig. - Vittnar du, då?
- Tala om vad jag ska säga. - Jag träffade Mike Pennisi idag.
Francesca Doyle? Ni är gripen för mordet på Michael Pennisi.
- Du klarar dig. - Vad vet du om det?
Ta av dig alla smycken.
Kom nu.
Jag hoppades att det inte var du.
- Jag är unik. - Du har inte mist din humor.
Nej, bara allt annat.
Det finns en extrasäng i H1.
Nej, inte i Rödingens cell. Jag vill inte sitta på H1.
- Varför inte? - Det är bättre så.
Säg det, då. Jag är en besvikelse.
Du jobbade hårt och jag trodde att du skulle lyckas.
- Inte med ditt jävla system. - Det mördade inte Pennisi.
Inte jag heller! Du kan inte säga nånting!
Du slutade, men systemet drog tillbaka dig igen.
Franky kunde inte ha dödat Pennisi.
- Det är svårt att tro. - Han träffade henne bara en gång.
Du måste i alla fall hålla avståndet.
Hon känner sig skrämd och isolerad...
Bridget! Det går redan rykten om er relation.
- Departementets policy... - Jag överger henne inte!
Jag förstår. Men om nån ser... Du är min vän-
- och du gör ett fantastiskt jobb här. Jag vill inte behöva sparka dig.
Som din vän... Var väldigt försiktig. Snälla.
- Ja, direktören. - Det här samtalet har inte ägt rum.
Passa den! Här, Novak!
Chokladtårta med granatäpple.
- Hör ni! Ta det försiktigt! - Akta Bea!
Hör ni, grabbar! Jag känner lukten av färskt kött.
Kom till pappsen! Musbuffé. Allt vi kan äta!
Lämna dem i fred, Juice.
Nej... Det är Franky. Franky!
Hon kommer att göra allt bättre! Jag älskar dig!
Jag älskar dig, Franky! Hon kommer att reda ut allt.
Passa er! Franky är tillbaka.
Ni ska få se hur en riktig boss är. Eller hur, Franky?
Hon hörde mig nog inte.
- Ge henne utrymme, Booms. - Ja, kväv henne inte.
- Jag vill att allt blir som vanligt. - Vad är vanligt här inne?
Okej, onormalt, då.
- Var är hon? - Franky?
- Kom hit, din stora luns. - Din taniga satmara!
- Du kunde inte hålla dig borta, va? - Hon saknade väl oss.
- Vad är det för scarf? - Det är fint att se dig.
Inte att du är här igen, men du vet vad jag menar.
- Franky. - Hej, Dors! Hur är det med arslet?
Där är det. Där är mitt arsle.
- Misskötte du frigivningen? - Snuten tror att jag har mördat nån.
- Skitsnack! Vem då? - Mike Pennisi.
Killen du slängde olja på...
- Då sitter du i skiten. - Nej, jag blir inte kvar här länge.
- Du borde sitta med oss... - Inte i Rödingens cell.
Du kan få min. Jag ska förflyttas till Barnhurst.
- Varför då? - Kemoterapi. För bröstcancer.
- Maxie... - Barnhurst blir inte för evigt.
När tänker du ta över som boss, då?
Låt henne komma i ordning.
Nej, vi måste straffa Ferguson för det hon gjorde mot Bea.
- Will. Kompis. - Jake.
Toppen att ha dig tillbaka.
Är du säker på det?
Fan, kompis. Jag håller bara platsen åt dig.
Ju fortare du blir återinsatt, desto bättre.
Jag måste ta mig igenom psykutvärderingen med Bridget först.
Så fort du blir godkänd får du ta över igen.
Hur som helst... Vi börjar om på nytt.
Lystring, telefonerna får nu användas.
- Du är alltså Franky Doyle? - Vad angår det dig?
Hej, Jag heter Kaz.
Du ska visst visa mig hur en boss ska vara.
- Jaha, det är nu du markerar revir. - Du är rolig.
Nej, jag undrar bara om det blir några problem mellan oss.
Jag suger hellre kuk än blir boss igen. Jobbet är ditt.
- Jag är bara på genomresa. - Inte om du mördat nån.
Vi ses.
Allie! Sätt dig.
- Mår du bra? - Jag överlever.
Jag vet varför du gjorde det.
Men ingen fick röra Ferguson.
Jag jobbar i motvind för att få kvinnorna att lyssna på mig.
Särskilt när det gäller misshandel. Varför gjorde du så?
Förstår du inte hur sjukt det är?
- Du skyddar Ferguson! - Jag skyddar kvinnorna.
Principerna måste gälla alla, även mina vänner.
- Jag skiter i dina principer, Kaz! - Allie?
- Rör henne inte igen. - Annars vad då? Tänker du spöa mig?
Hej. Jag hörde just om kocken.
Goda nyheter sprids fort.
- Mår du bra? - Jag är inte här för att få vänner.
- Okej. - Det är inget personligt.
Jag ville bara tacka för att du såg efter mig på sjukhuset.
Rödingen tyckte att du var speciell, så...
- Vad gjorde du på sjukan? - Mitt eget jävla fel.
- Jag hoppade på Ferguson. - Modigt gjort.
Nej, det var jävligt patetiskt.
Nästa gång gör jag det ordentligt. Det är det minsta jag kan göra.
- Bea dog för mig. - Nej, det var inte ditt fel.
Bea trodde att jag var död.
Hon tänkte döda Ferguson. För min skull.
Nu ska jag döda Ferguson, för hennes skull.
Du kan inte vinna mot Ferguson.
Antingen får du sitta här inne resten av livet eller så dör du som Bea.
Lystring, alla kvinnor ska rapportera till sina arbetsplatser.
- Han är tillbaka. - Hej, mr Jackson.
- Mår ni bra? - Ja då. Hej, Booms.
Jag hoppades att ni hade slutat.
Om ni behöver ha nåt tvättat, mr J, kan ni lämna av trosorna senare.
Mr Stewart har visst knyckt ert jobb. Vad hände?
Ni måste ha gjort nåt väldigt fult för att förtjäna det.
- Gå till jobbet, Proctor. - Sluta medan ni har chansen.
Men ni kan väl inte det? Ni har ju ingenting annat.
Franky! De kan bara inte tro att du gjorde nåt mot Pennisi.
Du träffade honom bara en gång på det där kaféet.
Hjärtat... Jag sa åt dig att inte gå dit...
Han ringde mig hela tiden och han skickade foton av oss.
Han förföljde mig.
- Varför sa du ingenting? - Jag försökte skydda dig.
Från vad då? För helvete, se var vi är nu!
Lugn, Gidge. Det löser sig. Jag har ju inte gjort nånting.
Jag har anlitat Marcus Pearce som försvarare.
- Han är svindyr. - Man får ju det man betalar för.
- Jag är oskyldig. - Okej.
Nämen, som fartyg i natten.
Du anar inte hur glad jag är att du är tillbaka.
Förbrytarrehabilitering är ju bara slöseri med skattemedel.
- Man kan inte förneka djuret i sig. - Nej, man kan väl inte det.
Jag ser fram emot att se dina brottsinstinkter väckas till liv.
Vänta dig ingenting. Gå och psyka nån annan.
Du kan bättre än så.
Notera att min klient lämnar DNA- provet självmant.
- Mitt DNA finns inte i hans hus. - Min klient har aldrig varit där.
Då kan vi utesluta henne från brottsplatsen.
- Han kan ha skjutit sig själv. - Inte från tre meters håll.
Vi har er klients samtalslista.
- Vi vill klara upp ett par saker. - Visst, jag vill klara upp det här.
Om du är osäker är "jag minns inte" ett acceptabelt svar.
Du påstår att Pennisi förföljde dig och ringde flera gånger.
Men han ringde inga samtal från sin telefon till din.
Han kan ha använt en kontantkortstelefon.
Du sökte efter hans personuppgifter på internet samma dag som mordet.
För att be honom sluta trakassera mig.
Var det då han angrep dig i bilen med gasbrännaren?
- Kände du dig hotad? - Hon fruktade för sitt liv.
- Han var en jävla galning. - Men du ringde inte polisen...
...efter det påstådda angreppet.
- Nej. - Nej.
Vi hittade ingen gasbrännare i huset, men vi hittade nåt annat.
Francesca... Har du nånsin sett det här eldvapnet förut?
- Svara inte på det. Vad är detta? - Mordvapnet.
Känner du igen det, Francesca?
Nej, jag har aldrig sett det förut.
Det går bra. Tack, Don.
Herregud. Det ser för jäkligt ut.
Då så.
- Liz. Kom in. Välkommen. - Tack.
Hur står det till i Liz värld?
Min värld är tyvärr ganska kass just nu, Don.
Det var tråkigt. Varför då?
Du har väl hört om kvinnan som dog?
Det var Bea och hon var en god vän till mig.
Och en annan vän har cancer.
Och Franky... Hon var frigiven och kom just tillbaka igen.
Så ja... Det har nog varit mitt livs värsta vecka.
Jag beklagar det, Liz. Jag beklagar.
Franky är smart och väldigt duktig.
Om inte hon klarar sig där ute, vad har då jag för chanser?
Du har människor som bryr sig om dig. Glöm aldrig det.
- Men först måste du härifrån. - Ja.
- Förlåt mig. - Ingen fara.
- Du ska få skriva på ditt vittnesmål. - Jaha. Oj.
Har jag sagt allt det här? Jag måste väl inte memorera det?
Nej, bara punkterna.
Vill du läsa igenom det igen innan du skriver på?
Nej. Allt verkar vara med.
- Ja. Med den här? - Ja.
Det måste ha varit dåliga nyheter.
Har snuten nåt på dig?
- Är vi bästisar nu? - Du verkar behöva en.
Mordvapnet har dykt upp. En pistol.
- Det är väl bra? Om du är oskyldig. - Om det vore så väl.
Bara säg att du aldrig har sett det förut.
Jävlar. Du har sett det förut.
Jag kom på en klient med det. Nu har det dykt upp igen.
- Hur är det möjligt? - Jag fattar det inte.
- Känner nån annan till den? - Bara han.
- Kan han ha följt efter dig? - Han är ingen mördare.
Han kanske vet nånting.
- Han är Fergusons gudson. - Skojar du med mig?
Du måste prata med honom. Det kan inte vara en tillfällighet.
Helen kom över på en drink. Hon försökte utpressa henne.
Hon ville ha pengar, så Sonia ströp henne.
Skit också, jag glömde flaskan.
Hon slog henne i huvudet med vinflaskan och ströp henne.
- Och sen? - Sen rakade hon Helens huvud.
Jag är kass på det här. De kommer att fatta.
Det går bra, Liz. Bara håll dig till punkterna.
Jag kan skriva upp det på handen. Domaren har nog inget emot det.
Vad händer om jag gör bort mig?
Liz... Det kommer att gå bra. Du kommer att vara toppen.
Kan jag ta anteckningarna och lära mig dem på kvällen?
Annars kommer jag inte att minnas.
Det är inte riskablare än att träffa dig.
Men inte lika trevligt.
Jag ska vara försiktig. Jag lovar.
Jag vill inte att nåt ska hända dig.
Jag ska vakta dem med mitt liv.
Jag är ingen galning. Jag tog bara E på en klubb.
- Vill du bli vice direktör igen? - Självklart.
Ibland saboterar vi för oss själva för att vi inte vill ha nåt-
- eller för att vi tror att vi inte förtjänar det.
- Hur länge har du jobbat här nu? - Runt sex år.
- Då måste du tro på det du gör. - Man måste ju göra det.
- Men ibland sviker man folk. - Nån särskild?
Bea Smith.
Ja, jag svek henne.
Det gjorde vi allihop.
- Hörde hon inte hemma här? - Det kan inte jag avgöra.
Men om systemet inte hade krossat henne kunde hon kanske ha haft...
Du är kanske en obotlig räddare.
Nej, jag vill bara att kvinnorna ska få en ärlig chans.
Vilken galning, va?
Herregud, Franky. Hur råkade du ut för det här?
Jag försökte hjälpa nån. Nån som fick en taskig start.
Hur mycket man än hjälper vissa fortsätter de fatta dumma beslut.
- Jag hoppas att du inte gjort det. - Vad då?
Föremålet jag tog ifrån dig användes mot nån häromdagen.
- Det är för jäkligt! - Så du såg inte när jag dumpade det?
Allvarligt? Jag ville vara så långt borta som möjligt.
- Bara du visste att jag hade den. - Seriöst, Franky?
Jag trodde att du behövde min hjälp.
Ja, okej... Fan, förlåt mig! Jag tror inte att du gjorde det.
Jag förstår bara inte hur det är möjligt. Var fick du den ifrån?
- Ett hål i väggen hos tant Joan. - Varför leder allt till Ferguson?
Jag berättade inte för nån och jag använde den inte.
Ja, men hon kom åt Jesper ändå.
Där har vi det!
Personen som dödade Jesper dödade Pennisi och satte dit mig.
Hej.
Hejsan, Doyle. Vilket oväntat nöje.
Du kommer inte undan med det här.
Doyle.
Det har varit så tråkigt här utan dig.
Jag vet att du lät döda Jesper.
Lägg av nu. Bara att veta nåt tillgodoser inte bevisbördan.
Samma person satte dit mig för mordet på Pennisi.
- Jag såg din vän på tv. Sorgligt. - Din sjuka jävel.
- Misstänker de dig? - Det håller aldrig.
Du är lite orolig för att det gör det.
Din sapfiska psykolog också. Du får nog inte komma till på ett tag.
- Heja Franky! Spöa henne! - Doyle! Släpp henne!
- Och fan ta dig för Bea. - Så där ja, där är hon.
- Den gamla Franky Doyle. - Doyle!
Tur för dig att jag inte är mitt gamla jag.
- Ferguson vet vem som dödade Pennisi. - Toppen.
Då behöver vi bara be henne om ett namn.
- Samma person som sköt Jesper. - Försöker hon sätta dit dig?
- Hon älskar att förstöra folks liv. - Hon satte dit mig för Harry Smith.
Vad ska jag göra med den här informationen?
Kolla upp vem hon har pratat med.
Det är inte departementets uppgift att fiska åt interner.
- Men jag ska kolla upp det. - Jag måste veta nu...
- Doyle? Låt bli Ferguson nästa gång. - Vad bryr du dig?
Ferguson har uppenbarligen nån på utsidan.
- När är styrelsemötet? - I eftermiddag. Jag längtar inte.
Vad är det med Vinägertutten? Ferguson har jävlats med henne också.
Direktör Bennett. Efter Beas död sticker hon inte ut hakan för nån.
- Jag förstod det. - Jag tror dig, förresten.
- Jag tror inte att du dödade Pennisi. - Tack, mr J.
Saker löser sig, men du måste ta det kallt, Franky.
Låt inte de andra dra in dig igen.
- Du borde ha dragit för flera år sen. - Var hade du varit då?
- Tack, Di. Ditt skift är slut. - Okej.
- Du har inget vidare pokerfejs. - Doyle jagar Jespers mördare.
Vera ska gå igenom dina samtal.
- Hur dumma tror de att vi är? - Vi?
"Vi" är färdiga.
- Jag ska betala tillbaka dina 90 000. - Du har förtjänat dem.
Då använder jag dem till att komma bort från dig.
Vad naiv du är. Du fattar väl fortfarande inte?
Vad då?
Det är inte mig du flyr från.
Helvete!
Det är jag, Turk. Jag vill ha en leverans till.
Nej, dubbelt upp den här gången.
- Vi ses imorgon, Bridget. - Vera undrar hur det går för Doyle.
Inte så bra. Hon har nystat ur sig en del tokigheter.
- Jag bör nog prata med henne. - Ja, kanske imorgon.
Jag kan göra det nu, om du vill.
- Nej, du är ju på väg hem. - Det går bra.
Jag har ingenting för mig och Vera ska inte behöva oroa sig.
- Hör du! - Franky! Jag tänkte överraska dig.
Vad fan håller du på med?
Snygga slynor. Din cell såg ju så jäkla trist ut.
Det verkade som om du inte ville vara här.
Du är ju flata. Nu kan du luta dig tillbaka-
- och kittla tacon medan du tittar på dem.
Boomer? Booms? Jag tänker inte stanna här.
Jag vill inte att det ska kännas som ett hem.
Men ska du inte spöa Ferguson?
- Du var ju den gamla Franky idag... - Jag ska inte spöa Ferguson!
Nästa gång gör vi det tillsammans, för vi är ett team.
Varför gör du så där?
Det här får aldrig kännas som ett hem igen! Stick nu, för fan!
Vi älskar honom. Här är han med sin första fotboll.
De börjar så tidigt i väst.
- Han är så stilig. - Visst är han?
- Han tar efter mig. - Självklart.
Du bör ansöka om en förflyttning till Perth.
Du vill ju inte missa det här.
- Franky är körd i huvudet. - Du skulle ju ge henne utrymme.
- Vad fan är det med henne? - Hon har mycket att tänka på.
- Det har jag också. - Jag behöver en rejäl drink.
Hämta min schampoflaska, snälla Liz. Det är single malt.
Inte balsamet. Det är balsam.
- Gick inte mötet med advokaten bra? - Vilket skämt.
Min rättegång börjar snart och plötsligt träder ett vittne fram.
- Vem är vittnet? - Anonymt. Skyddad identitet.
- Fattar ni hur fegt det är? - Här har du, din stackare.
Du måste väl ana vem det är.
- Jag vet inte ens könet. - Hemliga vittnet X alltså?
Det är säkert en kvinna. Kvinnor brukar ogilla mig.
De tror att jag stjäl deras män.
- Gjorde du det? - En eller två.
Jäkla slampa. Kan man vara en slampa om man är rik?
Nej, Susan. Man är en älskarinna.
Jag hade inte velat vara vittne X när du får veta vem det är.
Kom in.
- Fan, jag vill komma hem. - Jag vill att du kommer hem.
Jag hörde att du angrep Ferguson. Gör inte så. Jag blir så orolig.
Hon försöker sätta dit mig med en pistol hon påstår är min.
- En pistol? - Ja.
- Men den är väl inte det? - Självklart inte.
- Du är väl oskyldig? - Ja, Ferguson är inte klok.
Hon kommer inte att sluta förrän jag sitter här igen.
Låt henne inte dra in dig i nåt som du får ångra.
Bara håll ut, hjärtat. Håll ut för bådas vår skull.
Polisen vill förhöra Doyle.
I vårt förra förhör sa du att du aldrig sett det här vapnet förut.
- Vill du ta tillbaka det? - Nej.
Det var ett nej. Kan vi fortsätta?
Vi har fått DNA- resultatet.
Vi kunde inte matcha dig till nåt i huset.
Men du stämmer överens med provet från under hans naglar.
Pennisi klöste henne på halsen i bilen.
DNA:et placerar också den här pistolen i din hand.
- Vad pratar du om? - Ser du fårorna?
De drar till sig hud och svett från din hand.
- Du svettades över hela greppet. - Säg ingenting, miss Doyle.
Jag vill prata med min klient ensam. Nu.
Varsågod.
Tack.
Det stämmer överens till 99%.
- Det är inte kört, men det är illa. - Jag dödade honom inte.
Ja, men nu har du ljugit för polisen.
- Jag har blivit ditsatt. - Det är tyvärr inget bra försvar.
- Tror du mig inte? - Det är ovidkommande.
Jag ska försvara dig, inte döma dig. Du kommer inte att gilla det här...
- Du bör erkänna dig skyldig. - Glöm det.
Din bästa chans är att hävda dråp.
- Om jag kan övertyga dem. - Jag tänker inte göra det.
Du är jurist. Du vet hur sånt här funkar.
Ska jag erkänna nåt jag inte har gjort? Är det ditt expertråd?
Din partner betalar mig bra för mina expertråd.
Inte nu längre. Jag avskedar dig.
- Ursäkta? - Dra åt helvete! Jag är oskyldig!
Och jag behöver nån som tror mig.
- Okej... Det är din rätt. - Ja.
Om du blir dömd får du sitta här på livstid.
Herregud!
Helvete! Släpp ut mig härifrån! För helvete!
Helvete! Helvete! Helvete!
Helvete! Helvete!
Hej. Hur gick det?
- Jag får fortsätta vara direktör. - Fantastiska nyheter.
Styrelsen accepterade min rapport om Murphy och mina rekommendationer.
Nu är det slut på Fergusons konspirationspåståenden.
Det finns inga bevis för att Smith planerade att döda Ferguson.
- Hon blir inte glad. - Nej, skulle inte tro det.
Hände det nåt mer mellan henne och Doyle?
Nej, men jag skickade Doyle till psykiatern ändå.
- Jaså? - Bridget sa att du var orolig.
Hon stannade till och med kvar sent.
- Det gick väl bra? Gjorde jag rätt? - Ja, självklart.
- Du sa till mig att ta ansvar. - Ja. Bra gjort.
- Bridget vet vad hon gör. - Just.
Vi bör väl fira de goda nyheterna. Ikväll?
Okej. Ikväll.
Lystring, räkningen påbörjas om tio minuter.
- Franky... - Ut härifrån.
Jag slog sönder min cell en gång. Jag var helt borta.
Jag slog sönder allt och rev sönder mina kläder.
Jag var på väg att kasta en snöglob i väggen-
- när jag kom på att jag inte äger nån snöglob.
Ja. Fel cell.
Det här är min cell och jag blir kvar här för evigt.
- Du vet inte det. - Förra gången kände jag hopp.
Men den här gången får jag 25 år.
Tror du fortfarande att det var Ferguson?
Då fixar vi henne. Permanent.
Nej, jag kan inte. Jag behöver henne levande.
Hon är den enda som vet vem som satte dit mig.
- Tjingeling. - Busksvin.
Trevligt att göra affärer.
- En svanktatuering. - Va? Där? Aj, det gjorde ont!
Jag ska visa dig några bra. Nej!
Maxie, nej. Inte än. Du sa inte att det var idag.
Jag fick precis reda på det. Min skjuts är här nu.
Lycka till med allt, hjärtat.
- Jag kommer att sakna er. - Och vi dig.
Se till att ta hand om Booms åt mig.
Du glömmer mig väl inte? Glöm mig inte, Maxie.
Det kommer aldrig att hända. Kom hit, tjejen.
Jag älskar dig, hjärtat.
- Sköt om dig. - Lycka till.
- Hon älskade dig så mycket. - Dags att åka, Conway.
- Jag älskar dig, Booms. - Jag älskar dig jättemycket.
- Hej då. - Hej då. Hej då.
- Hej då, Maxie. - Vi älskar dig.
Hej då, Max.
- Vi älskar dig. - Jag älskar dig.
Sonia sa att hon kände sig skyldig...
Jösses, Dor. Försökte du ge mig en hjärtattack?
Det där var jobbigt. Stackars Boomer. Hon är bedrövad.
Jag är inte förvånad. Vi får hålla ögonen på henne.
Vad är det? Har du fått ett hemligt kärleksbrev? Din slampa.
Det är bara ett brev från Sophie.
- Har de datorer på Barnhurst? - Va?
Det är en datorutskrift.
Stäng dörren.
Fan! Är du vittne X, Liz?
- Hur kunde du? - Sonia gjorde det.
Jag vet det, och hon kommer undan med det.
Det är inte ditt problem. Men det blir det när kvinnorna får veta.
- De får aldrig reda på det. - Och när du sitter här med Sonia?
- Gud vet vad hon gör. - Jag har en överenskommelse.
De släpper ut mig så fort jag har vittnat.
- Sticker du också? - Ja, hjärtat. Jag gör det.
Och du borde vara i Perth. Du har inte din framtid här-
- utan med Nash och Joshie. Eller hur?
Det här ser väldigt hemligt ut. Vad missar jag för saftigt skvaller?
Liz tycker att jag borde förflyttas till West Australia.
Åh nej, för många hajar.
Hej. Jag antar att jag ligger illa till hos dig.
- Förlåt för förut. - Du bad mig dra åt helvete.
Det är inte det att jag inte vill vara med er.
Jag älskar er. Ni är min familj.
Jag vill bara inte vara här längre.
Jag vill inte leva så här.
Jag vill bara ha familjen tillsammans igen.
Jag vill bara att allt ska vara som det var.
Är vi fortfarande kompisar?
Ge mig en kram, din dummer!
Din stora mes!
- Sluta! - Du har blivit en mjukis.
Dansa med mig.
- Jag har saknat dig som fan. - Och jag har saknat dig som fan.
Kom in.
Jag var tvungen att träffa henne. Jag älskar henne.
Du skulle ju vara diskret. Ett möte efter arbetstid?
Om nån fattar galoppen är din karriär över.
Särskilt nu när Frankys DNA har hittats på pistolen.
- Franky... - Jag försöker hjälpa dig, Bridget.
Du bör nog hålla dig borta från Franky.
Franky!
Franky.
- Du sa att det inte var din pistol. - Det är Fergusons.
- Varför har den ditt DNA på sig, då? - Det är rörigt.
Jag tog den från hennes gudson och dumpade den-
- men den dök upp igen.
Vet du hur otroligt det låter? Hur vansinnigt?
- Ja, men det är sant. - Du ljög för mig.
Du dolde saker för mig. Varför gjorde du det?
Jag ville inte att du skulle mista jobbet.
- Så verkar det inte för alla. - Alla? Verkligen?
Är det vad du tror?
Pearce trodde mig inte, så jag sparkade honom.
Han försökte hjälpa dig. Alla försöker hjälpa dig.
Tror du att jag är en lögnare och en mördare?
Jag riskerade allt för dig. Varför kunde du inte lita på mig?
Åh nej!
Hej, Vera. Jag fyller inte år.
Om du tror att jag tänker fråga vad som finns i lådan, så misstar du dig.
Nej, jag ger upp. Vad är det?
Jag kommer precis från ett intressant styrelsemöte.
- Det tvivlar jag på. - En vakt sade upp sig.
- Du minns väl Murphy? - Hon smög alltid iväg och rökte.
Exakt. Hon erkände att hon hade tappat sitt passerkort-
- samma dag som du mördade Smith. Smith använde det för att fly.
- Det bevisar ingenting. - Det krossar din konspirationsteori.
Och det underminerar ditt påstådda självförsvar.
Hon mutade inte nån för att bli utsläppt.
När mr Jackson och jag hittade dig var Smith död-
- och du höll i kniven.
Att bli fri kommer nog att ta lite längre tid än du trodde.
Du tror säkert att du är väldigt klyftig.
Jag tror att storleken stämmer.
Lystring, räkningen påbörjas om tio minuter.
Hon tror att hon har överlistat dig. Patetiska underhuggare.
Hon har tagit allt du värdesätter.
Ditt jobb. Ditt rykte.
Din frihet. Tänker du bara stå där och ta emot det?
Montera ned henne. Del för del.
Professionellt. Psykologiskt.
Känslomässigt.
Hon kommer att bli straffad, Bea.
En garde, Vera.
Ur askan... stiger jag.
Text: Johan Gustafsson www.sdimedia.com