Sonia Stevens, vi vill förhöra er angående er makes försvinnande.
Vem av er slynor är vittne X?
–Du står i skuld till mig. –Det gör jag inte alls!
Ni är alla intressenter i den här rörelsen: köpare och säljare.
Ni känner till problemet. Jag har lösningen.
Jag är så här nära att mista jobbet. Jag borde isolera dig och ditt gäng!
–Varför miste Jackson jobbet? –Rolig kväll. Positivt pisstest.
Vad du än gör vill jag hjälpa till.
–Du kan inte hjälpa mig. –Tänker du fly? Det är vansinne!
Jag måste rentvå mitt namn.
Fan!
Helvete!
Vad sa jag om att ta in din skit här?
Den enda skiten jag ser är du.
Tvätta bort flinet, kinesjävel, annars gör jag det åt dig!
–Lägg av, Bambam. –Bambam?
Hör du! Vad var det jag sa? Lyssnar ingen på mig?
Vad gör jag för nytta om jag inte får spöa nån?
Jag ska ta reda på hur du tar in det och sen är det kört för dig.
Och vad tänker du göra?
Gråta ut för mamma?
Stället är rena dasset nu.
Den där Kaz, hon är... Bara snack och ingen verkstad.
Hon har "principer" att upprätthålla.
–Vad i helvete...? –Hör du...
–Slå mig inte! –Pungråtta.
–Flyttar du in med oss igen? –Hennes höghet ska sitta på H3.
–Är Sonia tillbaka? –Var har du varit?
Vad gör du?
Drar i mig hennes specialschampo innan hon kommer tillbaka.
Lägg av.
Håll käften!
Du kan hjälpa mig öva på mitt tal inför imorgon.
Jag är upptagen i eftermiddag.
Visst ja, din hörning är väl imorgon?
Jag fixar det och sen gör vi det ikväll.
–Jag uppskattar det. –Lugnt.
Ett ögonblick!
Kom in!
–Hej. –Hej.
Det var direktörens idé.
–Jag är glad att det är du. –Okej.
–Är det Rödingens prylar? –Ja.
Liz packade dem åt mig, men jag har inte kunnat...
–Du sa att du ville hjälpa mig. –Ja.
Jag har nåt du kan få göra.
Jag har väntat i tre dagar på att få träffa er.
–Vad är det, Birdsworth? –Jag såg Sonia Stevens.
Varför i helsike är hon tillbaka här?
Hon sitter häktad för mordet på sin make.
Jösses, ett mord till. Ni kan inte sätta henne bland alla andra.
Jag kan inte hålla henne inlåst på obestämd tid.
Placera henne på den skyddade avdelningen.
Sonia måste begära det.
Hon har dödat två personer! Jag vill inte bli nästa.
Du kan flytta till den skyddade avdelningen.
–Då fattar hon att jag var vittne X. –Sonia anar ingenting.
Vad händer när hon listar ut det?
Hon gör inte det om du håller dig lugn.
Det är lätt för er att säga.
Liz! Var har du hållit dig gömd?
Jag hörde att du var tillbaka. Vad hände?
Snuten kunde inte fälla mig för Helen–
–så han satte dit mig för mordet på min egen make.
Det är så rättssystemet är.
Jag är ute efter den snuten och han bör inte underskatta min räckvidd.
Jag såg det där!
Hur många jävla gånger...? Din dumma jävel!
Tänker du lyssna på mig nu?
Nu, då?
Hoppsan! Hoppsan!
–Tänker du lyssna? –Släpp henne, Jenkins!
En sekund till så åker du in i isoleringen!
Nog!
För helsike! Vad är problemet här?
Jag stötte emot henne. En olycka.
–Stämmer det? –Vad hon än säger.
–Stick på lunch nu. Sätt fart. –Ja, lunch!
–Hon är stupfull. –Vad i helvete?
–Hon är packad. –Jag vet.
Hennes andedräkt tog nästan livet av mig.
Hon får sova ruset av sig. Jag orkar inte med pappersarbetet.
Det gällde affärerna. Hon kommer att sabba allt.
–Har du tid en stund? –Ja. Vad gäller det?
Jag fick just stoppa ett bråk med Jenkins.
Det stank sprit av henne.
–Har hon bryggt förut? –Jag trodde att hon hade slutat.
–Vilken besvikelse. –Ja.
–Jag kollar upp det. –Ja.
Boomer...
Hej, mr J.
Vad är det här, Boomer?
Det är inte rättvist, för jag har inte gjort nåt!
Jag har inte gjort nåt!
–Vad gör ni med henne? –Hon är full och hade knark i cellen.
Herregud, Boomer!
Det var inte mitt!
Mr Jackson... Fan också!
Jag tror att mr Jackson la det där!
–Okej. –Vad har jag gjort er?
Hon kom till mig för att prata om dig.
Hon var nog förvirrad, men uppenbarligen väldigt förälskad.
Förlåt mig.
–Förlåt. –Det gör ingenting.
Jag menade inte att komma hit och böla.
Jag står inte ut med tanken på att hon aldrig kommer tillbaka.
Jag vet att sorgen känns ändlös, men det blir lättare.
Och stäng inte ute den. Känn den. Det är så vi blir bättre.
Bli inte frestad att stänga den ute med droger.
Jag lovade henne att aldrig knarka igen.
Om man har varit ren ett tag är det lätt att ta en överdos.
Du har väl nyligen fått erfara det?
Ja.
Jag har det.
Det är jättefint, Marge.
De vakar över oss.
–Plitarna? –De döda.
De vakar alltid över oss. Vakar, vakar...
Tror du att de förstår också?
De vet! Allt.
Allt.
Tror hon att vi är en välgörenhetsinrättning?
–Kan jag få lite H? –Dra åt helvete, jävla slyna.
–Jag har pengar. –Jag vill inte ha dem.
Varför? Snälla, jag behöver...
Jag ska tala om varför. Du är Kaz Proctors spion.
Hon skulle skicka sin buse på mig.
–Nej, jag är inte med Kaz längre. –Bevisa det.
Alla fångar ska rapportera till sina arbetsplatser.
Mr Jackson! Vad hände med Boomer?
Varför isolerade ni henne?
Hon var full och hade knark i cellen.
Det är vad han säger. Han ligger bakom det.
Han lade ut knark i Boomers cell för att skydda sin langare.
–Skitsnack. –Är det?
Jag vet att han miste jobbet som vice direktör för att han knarkar.
Försök förneka det.
–Du är en skit, vet du det? –Ja.
Ja. Knalla iväg nu.
Skyldiga jävla skitstövel.
Fan!
–Har du tappat nånting? –Mitt passerkort.
–Det är illa. –Jag vet.
Jag antar att ingen har lämnat in det.
Kan du kolla var det användes sist innan det går åt helvete?
–Om det inte har gjort det redan. –Jag skulle uppskatta din hjälp.
Okej, kom då.
Kom ihåg vad som hände sist när nån miste sitt passerkort.
Vad i helvete håller du på med?
Ge mig en bra anledning till att inte rapportera dig.
–Jag är ett bra knull. –Vad i helvete?!
Tycker du att det är kul?
Dessutom fick du Novak att göra ditt skitjobb.
Tänk om nån annan hade hittat dig.
–Jag hade mist jobbet! –De gjorde inte det!
Du komprometterar mig och tror att jag ska skydda dig!
–Gör du det? –Va?
Vad försökte du göra? Fly?
Stjäla fångbilen och ramma grindarna?
–Det är helt jävla vansinnigt! –Nej, det är inte vansinnigt.
Jag är ensam härinne. Om jag blir fälld kommer jag att dö.
Jag är körd.
Jag vill bara hålla om dig.
Lova mig att du aldrig försöker med nåt sånt igen.
Ja. Ja. Okej.
Titta på mig.
Lova mig.
Jag lovar.
Vilken jävla röra.
–Hej. –Hej.
–Hur gick det? –Bra. Inga problem.
Bra, för jag måste lämna tillbaka passerkortet.
–Det är redan fixat. –Är det?
–Tänker du tala om vad du gjorde? –Nej.
Okej, är det säkert att det är fixat?
Det känns taskigt att ha lurat miss Westfall. Hon är en bra bud.
Allt är bra.
Det var Will Jackson. Han la dit knarket.
Varför skulle mr Jackson göra det?
Han langar till kvinnorna och ville skydda sina affärsintressen.
Kom inte med löjliga anklagelser.
En vakt måste vara inblandad.
Hur kan det finnas så mycket knark så snart efter ert tillslag?
Om ni inte gör nåt åt det går jag till ombudsmannen.
Visst. Gör det. Men han är visst ganska upptagen.
Tack för att ni tog er tid.
Lystring, räkningen påbörjas om fem minuter.
Okej, Doors. Få höra talet.
–Kör hårt. –Jag kan inte, Franky.
Jag är så nervös att jag inte kan tänka klart.
För det första måste du lugna ner dig.
Det är imorgon, för Guds skull! Titta.
Jag har en idé. Hör ni! Vi ska vara nämnden.
–Som rollspel? –Ja.
–I såna fall friger jag oss allihop. –Tack!
Läs upp talet nu. Ni två ska häckla skiten ur henne.
–Jag heter Doreen Anderson. –Doreen?
–Gammaldags. –Är det ett infödingsnamn?
–Fortsätt. –Jag är 26 år gammal.
Skitsnack! Du ser äldre ut.
År 2012 anklagades jag för framkallande av fara.
Om du ljuger om din ålder kanske du ljuger om annat också.
Håll käften! Hur ska jag kunna prata medan de håller på?
Det är hela poängen! Vi gör dig okänslig.
Om du tar dig igenom talet medan folk snackar skit om dig–
–blir morgondagen rena barnleken.
–Lätt som en plätt. –Som en skvätt.
Kom igen, tala.
–Tal! Tal! Tal! –Okej!
Jag heter Doreen Anderson...
–Jag är 26 år gammal. –Bra.
...droger och alkohol.
–Jag dömdes till fem år... –Det räcker inte!
Lystring, avdelning H kallas till frukost.
Hur är det? Oroar du dig för hörningen?
–Nej, den ena är den andra lik. –Det är sant.
–Doyle? –Vi ses.
Din hörning har skjutits upp.
–Nej, det måste ske idag. –De har fullt upp i rätten.
–Till när? –Jag vet inte. Jag är bara bud.
Fan också. Helvete!
Vi måste ta ett snack, fröken Fisförnäm.
–Vad vill du prata om? –Till att börja med...
–Får jag ge dig ett gratisråd? –Gärna.
Du kommer att behöva beskydd nu när du inte har Bea och H1–gänget.
Beskydd? Från vem då?
Från vem? Man måste älska det.
Saken är den att vissa kvinnor härinne–
–hemskt gärna skulle vilja fläcka ner dina fina kläder.
Röra till håret. Sabba ditt ansikte.
Jag förstår.
Tack för att ni delade med er av den insikten. Det var värdefullt.
Men pojkarna och jag skulle kunna hålla dig om ryggen.
Skulle ni?
För en pengadonation till vår julinsamling.
Vad snällt!
Men å andra sidan kanske jag kan ge dig ett gratisråd.
Jag reagerar inte positivt på utpressning.
Om ni ursäktar mig...
Kom.
Proctor? Ska inte du göra dig klar för rätten?
–Min överklagan har skjutits fram. –De har flyttat tillbaka den.
–ldag? –Bäst att du skyndar dig.
Fan, äntligen! Äntligen!
–Ni kunde ha förvarnat mig. –Snacka med din advokat.
Hur kan du tro att jag langar till kvinnorna?
–Vad jag tror är irrelevant. –lnte för mig.
Du vet att jag måste följa upp all information jag får.
Även skit som Proctor har drömt ihop? Hon är ute efter mig.
Anklagelsen upprepades av Jenkins.
Efter att jag isolerade henne.
Om jag inte utreder det går Proctor till ombudsmannen.
Vill du inte ha mig tillbaka som vice direktör?
–Det sa jag inte. –Men du låter Proctor sätta dit mig.
Tack.
Jag tar över, Linda. Du kan ta skiftet på avdelning J.
Det passar mig bra. Domstolen är skittråkig.
–Hoppa in. –Dina dagar är räknade, Jackson.
Jag heter Doreen Anderson.
Jag är 26 år gammal.
År 2012 dömdes jag till fem år och har avtjänat 4,5 år här.
Jag har tidigare nekats en frigivningsprövning–
–eftersom jag inte alltid har skött mig bra.
Jag blev gravid medan jag satt inne.
Saken är den...
Det visade sig vara det bästa som nånsin hänt mig.
Är 2012 var jag 21 år och hade inget stöd av en familj.
Jag försöker inte skjuta över ansvaret för det jag gjorde.
Jag skadade människor och jag förtjänar att vara här.
Men personen som jag sårade mest var mig själv.
Jag miste mitt ofödda barn för att jag var dum och vårdslös.
Och för det kommer jag aldrig att förlåta mig själv.
Om ni tror på naturlig rättvisa, så skipades den.
Och mer därtill.
Men livet...
...har gett mig en andra chans med min lille son Josh–
–och min fina partner Nash.
De har varit min rehabilitering.
Jag är en bättre person tack vare dem.
Jag välkomnar ansvaret med att vara en jättebra partner och mamma.
Därför vill jag bli förflyttad till Perth.
För att vara nära min familj, fortsätta växa som människa–
–och förhoppningsvis...
...bli en positiv person i samhället.
Det är allt jag har att säga.
Tack för att ni lyssnade.
Tack, Doreen.
Om ni inte har några frågor...
–Ta nästa avfart. –Okej.
Vad fan står på? Varför har vi stannat?
–Vill du ha en avsugning? –Det kan du drömma om.
Du sa att jag langar knark till kvinnorna.
–Du gör det. –Ditt skitsnack förstör mitt liv!
–Jag tar hand om kvinnorna. –Jaså?
Du gör ett skitdåligt jobb om du tror att jag är problemet!
Vilken tuffing.
Du hotar en handfängslad och sårbar kvinna.
Du är inte sårbar. Du är kass!
Du är gift.
Ja skulle kunna slita huvudet av dig utan att nån brydde sig.
Du, Will!
Fan också!
Kom igen, kompis. Jag har dig.
Ring efter ambulans!
Håll i hans huvud.
Helvete, Kaz.
Proctor? Vakna! Kan du höra mig?
Proctor!
Kom igen! Vakna!
Proctor! Öppna ögonen!
Kaz! Kaz! Kaz!
Kom igen, Kaz! Du måste vakna! Proctor!
Hör du mig, Kaz?
Jag kommer inte ut! Hjälp!
Lyssna, Proctor! Håll dig lugn.
Håll dig lugn! Jag ska få ut dig. Håll i dig där.
–Knäpp upp säkerhetsbältet! –Jag kan inte röra armen!
Stanna hos mig, Proctor!
Ta av mig handbojorna! Jag har brutit armen!
Fan!
Vad gör du?!
Okej. Okej.
Kom igen! Stanna hos mig!
Stanna hos mig.
Jag ska stoppa in armen i din jacka.
Ingen fara! Det kommer att bli bra.
Okej. Jag har dig.
Vi måste ta oss ut härifrån.
Vi ska ta oss ut härifrån. Du måste hålla andan.
Vi ska ta oss ut genom hålet. Jag kommer att vara bakom dig.
–Okej? –Jag klarar det inte.
Bara håll andan, Kaz. Håll andan.
Håll andan. Ett, två, tre.
Mr Jackson!
Will!
Mr Jackson!
–Följ med mig. Kom. –Nej!
Nån är kvar där inne!
Han är där ute!
Nej!
Han mår bra. Kom nu.
Kom igen.
Mår du bra?
–Jag ska titta på armen. –Se bara till att han mår bra.
–Hur är det? Inga skador? –Jag mår bra.
Mår du bra?
Okej.
Var det du som saboterade fångtransporten?
–Det har skett en olycka. –Va? Vilka var inblandade?
Will Jackson, Kaz Proctor, föraren...
Fan också.
–Säg att du inte är inblandad. –Jag är inte det.
–Mår de bra? –Jag vet inte.
Jag väntar på att höra från akuten.
Det var visst allvarligt.
–Den slog runt och ner i en flod. –Jävlar.
Franky! Har du hört?
–Jag strulade till det. –Va?
Det var inte ditt fel.
Kaz och mr Jackson är på sjukhuset, men de mår bra.
Är du säker? Tack och lov för det.
–Vad gjorde du med bilen? –Jag menade inte att skada nån.
Vad trodde du skulle hända?
Jag lossade på ett av hjulen. De skulle tvingas byta fordon och...
Och sen, då? Tänkte du fly?
–Ja! Har du nån bättre idé? –Det är för jävligt, Franky!
Kaz kunde ha dött.
Och du gjorde mig delaktig.
In med armbågarna. Kontra.
Hör du!
Jag har gjort det du ville. Jag har skickat Kaz till sjukhuset.
Det bevisar att jag inte är med henne längre.
Hur då? Det var en olycka.
Det var ingen olycka. Minns du den saknade skiftnyckeln?
Jag lossade på fångbilens hjulbultar.
–Hur kom du åt den? –Jag stal miss Westfalls passerkort.
Kan jag få lite H nu?
Det är en bra historia.
Liz! Just den person som jag letade efter.
Vi måste ta ett snack om din vän Sonia.
–Vad är det med henne? –Hon är en svår nöt att knäcka.
Du måste övertyga henne om att hon behöver vårt beskydd.
Varför skulle jag göra det? Du vill bara lura av henne pengar.
Känner Sonia till din snutkompis?
–När får du besked? –Snart. Jag har redan packat.
–Du är självsäker. Jag gillar det. –Tre ord, Sonia. Mitt i krysset!
Du är väldigt tyst, Liz. Är allt väl?
Ja då, men jag kommer att sakna Dor.
–Jag försökte. Hon är orubblig. –Snorkiga slyna.
Ut, allihop! Ut med er!
–Skynda på! –Dra!
Inte du. Du kan stanna.
–Vad tror du att du gör? –Jag och grabbarna ska visa dig...
...varför du behöver vårt beskydd.
Titta på dig själv.
Barbarisk.
Hemleverans. Din historia stämde.
–Tack. –lnga tack. Ge mig bara pengarna.
Lystring, det här är en kod blå!
All tillgänglig personal ska inställa sig på sjukavdelningen.
Lystring, det här är en kod blå!
Förlåt att du fick vänta.
–Ja, kod blå. –Slå dig ner.
Du vet väl ingenting om den?
Nej, direktören.
Har ni nyheter om min förflyttning?
Jag beklagar verkligen, men din ansökan avslogs.
Jag trodde att det gick bra.
Du kunde inte ha gjort det bättre. Jag är också förvånad.
–Varför, då? –De uppgav ingen anledning.
–Du får snart ett utförligt svar. –Vad ska jag göra nu?
Du blir fri om sex månader.
Men även om jag blir fri kan jag inte flyga dit utan tillåtelse.
Det kan ta för evigt.
Mitt barn kommer inte att minnas mig när jag kommer ut.
Jag beklagar, Doreen. Du ska få extra telefonsamtal.
Jag vill inte ha telefonsamtal. Jag vill träffa min son.
Jag är här för att hälsa på Sonia.
Du kanske kan ta reda på vem som gjorde det.
Tror du att jag också vill äta genom ett sugrör?
Fem minuter. Hon klarar inte av så mycket.
Jävlar! Kommer hon att bli bra?
Korsbandsskada på ena sidan och en stukad fotled på den andra.
–Resten är ytligt. –Okej.
Sonia? Det är Liz. Kan du höra mig?
Försök inte prata. Jag vill bara att du ska veta att jag är här.
Tjejerna beklagar att du föll i duschen.
De hoppas att du kommer tillbaka snart.
Men jag tycker att du ska flytta till den skyddade avdelningen.
Även om du ger dem det de vill ha är det aldrig tillräckligt.
Be om att få komma till den skyddade avdelningen.
Aldrig.
De får inte vinna.
Måste jag övernatta på sjukan?
Du fick ett slag mot huvudet. Du måste observeras.
Det ser inte bra ut för en boss.
–En bruten arm är illa nog. –Det är inte ditt beslut.
Jag vill tacka för att du räddade mig.
Du räddade nog mitt liv idag.
Jag vet inte om du förtjänar det, men...
–Vad skulle jag annars göra? –Ja.
Saker blir kanske annorlunda i framtiden.
Nu är det dags.
Text: Johan Gustafsson www.sdimedia.com