Sonia Stevens. Vi vil avhøre deg om din manns forsvinning.
Hvem av dere megger er vitne X?
–Du står i gjeld til meg. –Det gjør jeg faen ikke!
Dere er alle interessenter i disse forretningene. Kjøpere og selgere.
Dere kjenner til problemet. Jeg har løsningen.
Jeg er så nær ved å miste jobben. Jeg burde isolere deg og gjengen din!
–Hvorfor mistet Jackson jobben? –Morsom kveld. Positivt pisstest.
Jeg vil hjelpe til, hva du enn gjør.
–Du kan ikke hjelpe meg. –Skal du rømme? Det er galskap!
Jeg må renvaske meg.
Fanken!
Faen!
Hva sa jeg om å få inn dritten din her?
Du er den eneste dritten jeg ser.
Tørk av deg det jævla fliret, guling! Ellers gjør jeg det for deg!
–Drit og dra, Bamm–Bamm. –Bamm–Bamm?
Hei! Hva var det jeg sa? Herregud. Hører ingen på meg?
Hva slags jævla nytte gjør jeg hvis jeg ikke banker noen?
Jeg skal finne ut hvordan du får det inn. Da er det ute med deg.
Og hva skal du gjøre?
Gråte hos mamma?
Dette stedet er en dass nå.
Denne Kaz, hun er... Bare snakk, og ikke noe handling.
Hun har "prinsipper" å opprettholde.
–Hva faen...? –Hei, du.
–lkke slå meg! –Pungrotte.
–Flytter du inn til oss igjen? –Hennes høyhet skal ha H3.
–Er Sonia tilbake? –Hvor har du vært?
Hva gjør du?
Heller i meg spesialsjampoen hennes før hun kommer tilbake.
Gi deg.
Hold kjeft!
Du kan hjelpe meg med å øve på talen i morgen.
Jeg er opptatt i ettermiddag.
Å ja. Høringen din er vel i morgen?
Jeg fikser det, og så gjør vi det i kveld.
Jeg setter sånn pris på det.
Et øyeblikk!
Kom inn!
–Hei. –Hei.
Det var direktørens idé.
–Jeg er glad for at det er deg. –Greit.
–Er det Rødtoppens greier? –Ja.
Liz pakket dem for meg, men jeg har ikke klart å...
–Du sa at du ville hjelpe meg. –Ja.
Jeg har noe du kan gjøre.
Jeg har ventet i tre dager på å få treffe deg.
–Hva er det, Birdsworth? –Jeg så Sonia Stevens.
Hvorfor i helvete er hun tilbake her?
Hun er i varetekt for drapet på ektemannen.
Herregud, et drap til. Du kan ikke sette henne blant alle fangene.
Jeg kan ikke beholde henne i varetektscella.
Du kan sette henne på beskyttet avdeling.
Sonia må be om det.
Hun har drept to mennesker! Jeg vil ikke bli den neste.
Du kan flytte til beskyttet avdeling.
–Da vil hun vite at jeg var vitne X. –Sonia aner ingenting.
Hva skjer når hun finner ut av det?
Hun gjør ikke det hvis du beholder roen.
Det er lett for deg å si.
Liz! Hvor har du gjemt deg?
Jeg hørte at du var tilbake. Hva skjedde?
En gal snut fikk meg ikke for Helen, –
–så nå vil han få meg uskyldig dømt for drapet på min egen mann.
Det er sånn rettssystemet er.
Jeg er ute etter den snuten. Han bør ikke undervurdere rekkevidden min.
Jeg så det, for faen!
Hvor mange jævla ganger? Din dumme jævel!
Skal du høre på meg nå?
Hva med nå?
Oi, sann! Oi, sann!
–Skal du høre? –Slipp henne, Jenkins!
Ett sekund til så havner du i isolatet!
Nok!
Helsike heller! Hva er problemet her?
Jeg støtte borti henne. En ulykke.
–Stemmer det? –Det hun sier.
–Stikk til lunsj nå. Fort. –Ja, lunsj!
–Hun er drita full. –Hva i helvete...?
–Hun er sveiseblind. –Jeg vet det.
Ånden hennes tok nesten livet av meg.
Hun må sove rusen av seg. Jeg orker ikke papirarbeidet.
Det gjaldt forretningene. Hun vil ødelegge alt.
–Har du et øyeblikk? –Ja. Hva gjelder det?
Jeg måtte nettopp stoppe et slagsmål med Jenkins.
Det stinket sprit av henne.
–Har hun brygget før? –Jeg trodde hun hadde sluttet.
–For en skuffelse. –Ja.
–Jeg sjekker det. –Ja.
Boomer, da.
Hei, mr. J.
Hva er dette, Boomer?
Det er ikke rettferdig, for jeg har ikke gjort noe!
Jeg har ikke gjort noe!
–Hva skal dere med henne? –Hun er full og hadde stoff i cella.
Herregud, Boomer!
Det var faen ikke mitt!
Mr. Jackson... Faen også!
Jeg tror mr. Jackson la det der!
–Greit. –Hva har jeg gjort mot deg?
Hun kom til meg for å snakke om deg.
Hun var nok forvirret, men tydeligvis også veldig forelsket.
Jeg beklager.
–Beklager. –Det gjør ingenting.
Jeg mente ikke å komme hit og grine.
Jeg holder ikke ut tanken på at hun aldri kommer tilbake.
Jeg vet at sorgen føles endeløs, men det vil bli lettere.
Og ikke steng den ute. Føl på den. Det er sånn sårene våre gror.
Ikke bli fristet til å stenge den ute med stoff.
Jeg lovet henne at jeg aldri skulle bruke dop igjen.
Det er lett å ta overdose hvis man ikke har brukt på en stund.
Du har vel nylig opplevd det?
Ja.
Jeg har det.
Det er flott, Marge.
De våker over oss.
–Vaktene? –De døde.
De våker alltid over oss. Våker, våker...
Tror du at de forstår også?
De vet! Alt.
Alt.
Tror hun at vi er en veldedighetsgruppe?
–Kan jeg få litt H? –Dra til helvete, jævla megge.
–Jeg har penger. –Jeg vil ikke ha dem.
Hvorfor? Jeg trenger...
Jeg skal si deg hvorfor. Fordi du er Kaz Proctors spion.
Hun ville sendt den digre bølla på meg.
–Nei, jeg er ikke med Kaz lenger. –Bevis det.
Alle fangene skal melde seg på arbeidsplassene sine.
Mr. Jackson! Hva med Boomer?
Hvorfor isolerte du henne?
Hun var full og hadde stoff i cella.
Det er det han sier. Han står egentlig bak det.
Han plantet stoff i Boomers celle for å beskytte pusheren sin.
–Pisspreik. –Er det nå det?
Jeg vet at han mistet jobben som visedirektør fordi han er narkoman.
Prøv å benekte det.
–Du er en kødd. Vet du det? –Ja.
Ja. Pigg nå av.
Skyldige, jævla kødd.
Fanken!
–Har du mistet noe? –Passerkortet mitt.
–llle. –Jeg vet det.
Jeg går ut fra at ingen har levert det inn.
Kan du sjekke hvor det ble brukt sist før dette går til helvete?
–Hvis det ikke har gjort det alt. –Jeg ville sette pris på hjelp.
Greit. Kom igjen, da.
Husk hva som skjedde med den forrige som mistet passerkortet.
Hva i helvete driver du på med?
Gi meg en god grunn til ikke å rapportere deg.
–Jeg er god til å knulle. –Hva faen...?!
Syns du dette er morsomt?
Og så fikk du Novak til å gjøre drittjobben din.
Hva om noen andre hadde tatt deg?
–Jeg ville mistet jobben! –De gjorde ikke det!
Du setter meg i fare og tror at jeg skal dekke deg!
–Gjør du det? –Hva?
Hva prøvde du å gjøre? Flykte?
Stjele fangebilen og dundre gjennom porten?
–Det er helt jævla sinnssykt! –Nei, det er ikke sinnssykt.
Jeg er alene her inne. Jeg kommer til å visne og dø hvis jeg blir dømt.
Jeg er ferdig.
Jeg vil bare holde rundt deg.
Lov meg at du aldri prøver å gjøre noe sånt igjen.
Ja. Ja. Greit.
Se på meg.
Lov meg det.
Jeg lover det.
Jeg føler meg som rent kaos.
–Hei. –Hei.
–Hvordan gikk det? –Bra. Ikke noe problem.
Bra, for jeg må levere tilbake passerkortet.
–Det er alt fikset. –Er det?
–Skal du si hva du ville med det? –Nei.
Er det sikkert at det er fikset?
Det er kjipt å ha lurt miss Westfall. Hun er ei grei rype.
Alt er i orden.
Det var Will Jackson. Han la stoffet der.
Hvorfor skulle mr. Jackson gjøre det?
Han pusher til damene og ville beskytte forretningsinteressene.
–lkke kom med latterlige anklager. –En av vaktene må være med på det.
Hvordan kan det ellers være så mye stoff så snart etter razziaen?
Jeg går til ombudsmannen hvis du ikke gjør noe.
Ja visst. Gjør det. Men han er visst ganske opptatt.
Takk for at du tok deg tid.
Hør etter! Tellingen begynner om fem minutter.
Greit, Doors. Få høre talen.
–Stå på. –Jeg klarer det ikke, Franky.
Jeg er så nervøs at jeg ikke kan tenke klart.
For det første: Ro deg ned, for faen.
Det er i morgen, for Guds skyld! Se.
Jeg har en idé. Hei, dere! Vi skal være nemnden.
–Som et rollespill? –Ja.
–Så fall løslater jeg oss alle! –Takk!
Les talen nå. Dere to skal plage møkka av henne.
–Jeg heter Doreen Anderson. –Doreen?
–Gammeldags. –Uvanlig for urinnvånere.
–Fortsett. –Jeg er 26 år gammel.
Pisspreik! Du ser eldre ut.
I 2012 ble jeg siktet for å sette noen i fare.
Kanskje du lyver om andre ting også hvis du lyver på alderen.
Hold kjeft! Hvordan skal jeg klare å snakke mens de er sånn?
Det er jo poenget! Du blir tilvent det.
Hvis du kommer igjennom talen mens folk slenger dritt om deg, –
–så blir det bare blåbær i morgen.
–Saken er biff. –Saken er fårikål.
Kom igjen, snakk.
–Tale! Tale! Tale! –Ja da!
Jeg heter Doreen Anderson...
–Jeg er 26 år gammel. –Bra.
...stoff og alkohol.
–Jeg ble dømt til fem år... –Det holder ikke!
Hør etter! Avdeling H innkalles til frokost.
Hvordan går det? Er du urolig for høringen?
–Nei, disse greiene er like. –Det er sant.
–Doyle? –Vi ses.
Høringen din er utsatt.
–Nei, det må skje i dag. –For mye å gjøre i retten.
–Fram til når da? –Jeg vet ikke. Jeg er bare et bud.
Fanken også. Faen!
Vi må ta et prat, frøken Fisefin.
–Hva vil du snakke om? –Til å begynne med...
–Får jeg gi deg et gratis råd? –For all del.
Du vil trenge beskyttelse nå som du ikke har Bea og H1–gjengen.
Beskyttelse? Mot hvem da?
Mot hvem da? Er det ikke topp?
Saken er at noen kvinner her inne–
–veldig gjerne vil skitne til de fine klærne dine.
Rote til håret. Ødelegge trynet ditt.
Jeg forstår.
Takk for at dere delte den innsikten med meg. Det var verdifullt.
Men jeg og gutta kan gjerne passe på deg.
Vil dere det?
For en donasjon av kontanter til juleinnsamlingen vår.
Så snilt!
Men på den andre siden kan jeg kanskje gi deg et gratis råd.
Jeg takler ikke utpressing så pent.
Hvis dere har meg unnskyldt...
Kom.
Proctor? Skal ikke du bli klar for retten?
–Anken min er utsatt igjen. –Den er satt inn igjen.
–I dag? –Du bør forte deg.
Faen, endelig! Endelig!
–Dere kunne advart meg. –Snakk med advokaten din.
Kan du tro et eneste øyeblikk at jeg pusher til dem?
–Nei. Men det er irrelevant. –lkke for meg.
Du vet at jeg må følge opp all informasjonen jeg får.
Selv dritt som Proctor har drømt opp? Du vet hun vil ta meg.
–Anklagen ble gjentatt av Jenkins. –Da jeg isolerte henne for narko.
Proctor går til ombudsmannen hvis jeg ikke gransker det.
Vil du ikke ha meg tilbake som visedirektør?
–Det sa jeg ikke. –Men du lar Proctor svekke meg mer.
Takk.
Jeg overtar, Linda. Du kan ta skiftet på avdeling J.
Det passer meg bra. Domstolen er dritkjedelig.
–Hopp inn. –Dine dager er talte, Jackson.
Jeg heter Doreen Anderson.
Jeg er 26 år gammel.
I 2012 fikk jeg en dom på fem år og har sont 4,5 år her.
Jeg ble tidligere nektet prøveløslatelseshøring–
–fordi jeg ikke alltid har oppført meg pent.
Jeg ble gravid mens jeg satt inne.
Saken er... at det viste seg å være det beste som noen gang har skjedd.
I 2012 var jeg 21 år og hadde ikke støtte fra en familie.
Jeg prøver ikke å frasi meg ansvaret for det jeg gjorde.
Jeg skadet mennesker, og jeg fortjener å være her.
Men det var meg selv jeg skadet mest.
Jeg mistet det ufødte barnet mitt fordi jeg var dum og uvøren.
Og det kommer jeg aldri til å tilgi meg selv.
Hvis dere tror på naturlig rettferdighet, så skjedde den.
Og mer enn det.
Men livet...
...har gitt meg en sjanse til med den lille gutten min Josh–
–og min herlige partner Nash. De har vært rehabiliteringen min.
Jeg er et bedre menneske takket være dem.
Jeg vil gjerne ta ansvaret med å være en kjempegod partner og mor.
Derfor vil jeg bli forflyttet til Perth.
For å være nær familien min, fortsette å vokse som menneske–
–og forhåpentligvis...
...bli et positivt menneske for samfunnet.
Det er alt jeg har å si. Takk for at dere hørte på.
Takk, Doreen.
Hvis dere ikke har spørsmål...
–Ta neste avkjørsel. –Greit.
Hva faen er det som foregår? Hvorfor har vi stoppet?
–Vil du bli sugd? –Det kan du drømme om.
Du sa at jeg selger stoff til kvinnene.
–Du gjør det. –Pisspreiket ødelegger livet mitt!
–Jeg tar hånd om kvinnene. –Jaså?
Du gjør en ræva jobb hvis du tror at jeg er det jævla problemet!
For en tøffing.
Du truer en lenket og sårbar kvinne.
Du er ikke sårbar. Du er ødelagt!
Du er gift.
Jeg kunne revet hodet av deg uten at noen brydde seg.
Hei, Will!
Faen også!
Kom igjen, kompis. Jeg har deg.
Ring etter en sykebil!
Hold hodet hans.
Faen. Kaz.
Proctor? Du må våkne! Kan du høre meg?
Proctor!
Kom igjen! Du må våkne!
Proctor! Lukk opp øynene!
Kaz! Kaz! Kaz!
Kom igjen, Kaz! Du må våkne! Proctor!
Hører du meg, Kaz?
Jeg kommer ikke ut! Hjelp!
Hør her, Proctor! Vær rolig.
Vær rolig! Jeg skal få deg ut. Hold deg i den.
–Knepp opp sikkerhetsbeltet! –Jeg kan ikke røre armen!
Bli hos meg, Proctor!
Ta av meg håndjernene! Jeg har brukket armen!
Faen!
Hva er det du gjør?!
Greit. Greit.
Kom igjen! Bli hos meg!
Bli hos meg.
Jeg skal stappe armen inn i jakken din.
Ingen fare! Det skal gå bra.
Greit. Jeg har deg.
Vi må komme oss ut herfra.
Vi skal komme ut herfra. Du må holde pusten.
Vi skal ut gjennom det hullet. Jeg vil være like bak deg.
–Greit? –Jeg klarer det ikke.
Bare hold pusten, Kaz. Hold pusten.
Hold pusten. Én, to, tre.
Mr. Jackson!
Will!
Mr. Jackson!
–Bli med meg. Kom. –Nei!
Noen er fremdeles der inne!
Han er der ute!
Nei!
Han er uskadd. Kom nå.
Kom igjen.
Går det bra?
–Jeg skal se på den armen. –Bare sjekk at han har det bra.
–Går det bra? Ingen skader? –Jeg har det bra.
Alt i orden?
Greit.
Det var vel ikke du som saboterte fangetransporten?
–Det har skjedd en ulykke. –Hva? Med hvem da?
Will Jackson, Kaz Proctor, sjåføren.
Fanken også.
–Si at du ikke er innblandet. –Jeg er ikke det.
–Har de det bra? –Jeg vet ikke.
Jeg venter på å få høre fra Akutten.
Det var visst alvorlig.
–Den veltet og kjørte ned i en elv. –Fanken.
Franky! Har du hørt det?
–Jeg dreit meg skikkelig ut. –Hva?
Det var ikke din feil.
Kaz og mr. Jackson er på sykehuset, men det gikk bra.
Er du sikker? Faen, så bra.
–Hva gjorde du med den bilen? –Jeg mente ikke å skade noen.
Hva trodde du skulle skje?
Jeg løsnet det ene hjulet. De måtte byttet bil, og...
Og så? Skulle du stikke?
–Ja! Har du en bedre idé? –Dette er for jævlig, Franky!
Kaz kunne dødd. Og du gjorde meg til medskyldig!
Inn med albuene. Kontra.
Hei!
Jeg har gjort det du ville. Jeg sendte Kaz på sykehus.
Det beviser at jeg ikke er sammen med henne.
Hvordan? Det var en ulykke.
Det var ingen ulykke. Husker du den manglende skiftenøkkelen?
Jeg løsnet fangebilens hjulbolter.
–Hvordan kom du til den? –Jeg stjal Westfalls passerkort.
Kan jeg få litt H nå?
Det er en god historie.
Liz! Du er akkurat den jeg lette etter.
Vi må ta et prat om din venninne Sonia.
–Hva er det med henne? –Hun er en hard nøtt å knekke.
Du må forklare henne at hun trenger beskyttelsen vår.
Hvorfor skulle jeg gjøre det? Du vil bare lure fra henne penger.
Vet Sonia om det dårlige hjertet ditt?
–Når får du beskjed? –Snart. Jeg har alt pakket.
–Du er selvsikker. Jeg liker det. –Tre ord, Sonia. I boks!
Du er veldig stille, Liz. Alt i orden?
Ja da, men jeg kommer til å savne Dor.
–Jeg prøvde. Hun er urokkelig. –Snørrhovne megge.
Ut, alle sammen! Ut med dere!
–Fort dere! –Dra!
Ikke du. Du kan bli her.
–Hva tror du at du gjør? –Jeg og guttene skal vise deg...
...hvorfor du trenger beskyttelsen vår.
Se på deg selv.
Barbarisk.
Levering. Historien din stemte.
–Takk. –lkke takk meg. Gi meg pengene.
Hør etter, dette er en kode blå!
Alt tilgjengelig personale må melde seg på sykestua.
Hør etter, dette er en kode blå!
Beklager at du måtte vente.
–Ja, kode blå. –Sitt ned.
Du vet vel ingenting om den?
Nei, direktør.
Har du nyheter om forflytningen?
Jeg beklager virkelig, men søknaden din ble avslått.
Jeg trodde det gikk så bra.
Du kunne ikke talt saken din bedre. Jeg er også overrasket.
–Hvorfor, da? –De oppga ingen grunn.
–Du får et utfyllende svar. –Hva skal jeg gjøre nå?
Du blir prøveløslatt om et halvår.
Men kan jeg ikke fly dit uten tillatelse selv som prøveløslatt.
Det kan ta evigheter.
Ungen min kommer ikke til å huske meg når jeg slipper ut.
Jeg beklager, Doreen. Du får ekstra telefonsamtaler.
Jeg vil ikke ha telefonsamtaler. Jeg vil treffe sønnen min.
Jeg er her for å besøke Sonia.
Kanskje du kan finne ut hvem som gjorde det.
Tror du at jeg også vil spise gjennom et sugerør?
Fem minutter. Hun klarer ikke så lenge nå.
Fanken! Kommer hun til å bli bra?
Korsbåndskade på den ene siden og forstuet ankel på den andre.
–Resten er overflatisk. –Greit.
Sonia? Det er Liz. Kan du høre meg?
Ikke prøv å snakke. Jeg vil bare at du skal vite at jeg er her.
Jentene er lei for at du falt i dusjen.
De håper at du snart kommer tilbake.
Men jeg syns du bør flytte til beskyttet avdeling.
Selv om du gir dem det de vil ha, så vil det aldri være nok.
Be om å få komme til beskyttet avdeling.
Nei.
De må ikke vinne.
Må jeg overnatte på sykestua?
Du fikk et slag i hodet. Du må observeres.
Det ser ikke bra ut for en boss.
–En brukket arm er ille nok. –Det bestemmer ikke du.
Jeg vil takke for at du reddet meg.
Du reddet nok livet mitt i dag.
Jeg vet ikke om du fortjener det, men...
–Hva skulle jeg ellers gjort? –Ja.
Alt vil kanskje bli annerledes i framtiden.
Nå er tiden inne.
Tekst: Tor Hundstad www.sdimedia.com