Hur kan du vara säker på att den där snuten inte dyker upp?
För att jag dödade honom.
Snacka inte skit. Du och Allie har nåt I görningen.
Hälsa honom från Turk att om han inte betalar är han dödens!
Jag ska reda ut det här. Jag tycker om dig, Vera.
–Ta dina pengar! Jag slutar. –lnte förrän jag säger till.
Du ska få ett erbjudande. Du kan fortsätta med affärerna.
Stewart som vice direktör och Ferguson som boss?
Kvinnorna behöver dig mer än nånsin.
Hon kan tala om att det inte var du, men hon kommer inte att säga nåt.
Jag är här för att anklaga dig för mordet på Iman Fadha.
Jag tar på mig rollen som tillförordnad direktör.
Allt går enligt planerna.
Vera? Vera? Vera!
–Vera?! –Vad är det?
Du var inte I sängen.
Jag har varit uppe sen klockan 04.00. Vill du ha kaffe?
Ja.
Du... Jag har funderat.
Vi borde åka in tillsammans idag. I samma bil.
–Det var på tiden! –Channing lät mig inte träffa dig.
–Hur länge har jag varit här? –Sex dagar.
Leveransen, då? Verkstaden? När är den?
I övermorgon, men du har större problem.
Jag dödade inte Iman. Det var Ferguson.
–Helvete. Allie sa detsamma. –Kan du få ut mig?
–Varför gjorde Ferguson det? –För att sabba för mig! Det kvittar.
Vi måste stoppa våldet och henne.
Du måste bara få ut mig härifrån. Nu!
Jag har rullat tummarna för länge medan hon har terroriserat kåken.
–Och nu har hon begått ett mord. –Ännu ett mord.
Ja, hjärtat. Jag har inte glömt Bea.
Vi har en skyldighet att fimpa satmaran.
–Hur? –Jag har en plan.
Hon har Tinas gäng, grabbarna och pundarna.
Alla andra är livrädda för henne.
Och om vi inte var rädda?
Jag hoppar av.
Du kan inte hoppa av, Jake. Du är insyltad.
Insyltad upp över öronen.
–Glöm det. Jag är less. –Det är omöjligt.
–Vi är ju likasinnade. –Jag skiter I vad vi är.
–Jag kan inte... –Vad då?
Säg inte att du har blivit kär I henne.
Självklart inte. Men ingen förtjänar skiten vi utsätter henne för.
Vad vet du om det? Jag miste allt när hon förrådde mig.
–Alla förrådde dig. –lnte du. Du hade varit död utan mig.
Döden är bättre än det här.
Om du tänker ta livet av dig, så slå på stort.
Gör det I Veras sovrum. Fint och kladdigt.
Nej, du vågar inte. Eller hur?
Dra åt helvete. Du har vunnit, Joan.
Vera är inte längre direktör. Vad mer är du ute efter?
Efter Channings farsartade granskning blir du direktör.
Vi ska avsluta det vi påbörjat. Gör slut med henne.
Var grym. Få henne att lida.
–Se till att matsalen är tom. –Ja, direktören.
–Varför patrullerar du? –Jag försöker hålla mig igång.
Vad är det?
Vera. Du och jag...
Vad då? Vad då, Jake?
Vi drar härifrån. Vi skulle kunna resa.
Till Europa, USA eller vart du än vill.
–Ta ledigt, menar du? –Jag menar säga upp oss.
Efter all skit de senaste veckorna vore det bättre att sticka.
För oss båda två. Jag snackar om att dra härifrån för evigt.
Jag älskar dig, Vera.
Jag kan inte bara sticka så fort det blir jobbigt, Jake.
Jag fungerar inte så.
Okej.
Kom in.
–Direktören. –lnte nu längre, tack vare dig.
–Franky Doyle. –Vad är det med henne?
Hon har suttit I isoleringscell I en vecka.
Även om jag fick släppa ut Doyle skulle jag inte göra det.
–Tror du henne inte? –Det kvittar. Det är en polissak.
–Tänker du släppa ut henne? –Det är upp till Channing!
Hörde jag nån missbruka mitt namn?
Vi diskuterade hur länge Doyle ska sitta isolerad.
Jag förklarade att det är ert beslut, inte mitt.
Ursäkta mig.
Och vad är din åsikt om Doyle?
Det är bäst att hålla henne och Ferguson åtskilda.
Vem vet vad Doyle gör om hon blir utsläppt.
Det är synd att du har saknat samma omdöme gällande dina andra beslut.
–Rapporten är snart klar. –Bra. Då blir allt som vanligt igen.
Tyvärr kommer jag att rekommendera att du blir permanent avsatt.
Jag ville bara tala om det, av professionell hövlighet.
–Ni ville träffa Ferguson. –Tack, miss Miles.
Slå dig ner, Joan.
Personalen brukar använda fångars efternamn, men för mig är du Joan.
Och du är en bordellägande hallick som säger sig vara regionchef.
Du är nog jättekul ute på rastgården. Du blir säkert vald först I basket.
Nog med kallprat. Doyles advokat vill ha ut henne från isoleringen.
Du vet hur envisa advokater är gällande sina klienters rättigheter.
Därför måste jag släppa ut Doyle till de övriga internerna.
Hon kommer säkert att vara ute efter dig.
Det vore nog bäst för dig att flytta till den skyddade avdelningen.
–Säger du det? –Du får ju inte råka illa ut.
Du vill bli av med mig och spela fängelsets räddare.
Ska jag ta det som ett nej?
Minns du detta? Du fritog fängelset från allt ansvar för ditt välmående.
Om nåt händer, Joan, är det inte mitt jävla problem.
Mr Stewart? Kan jag prata med er?
Vi gör det. Du har rätt.
Fan ta det här stället. Fan ta Channing.
En permanent semester är precis vad jag behöver.
–Menar du allvar? –Absolut.
Jag älskar dig också.
–När ska vi göra det? –ldag. Nu.
Jag tänker gå ut härifrån–
–gå direkt till Channing och be honom köra upp sitt jobb.
Hej, Vera.
Jag tänkte kalla dig "direktören", men du är ju inte direktör längre.
Blir du aldrig trött på det meningslösa retandet?
Skaffa dig ett liv.
Tittar du fortfarande under sängen om kvällarna?
–Vad sa du? –Du fullkomligt strålar. Vad är det?
Säg inte att du är kär. Vad sött.
Det hade I alla fall varit det, om det inte varit byggt på en lögn.
Trist att behöva avslöja det, Vera, men du och Jakey...
Ingenting med det är äkta. Det är påhittat.
Allt Jake har sagt och gjort var enligt mina instruktioner.
–Jag tror dig inte. –Jo, det gör du.
Djupt inom dig vet du att en man som Jake aldrig skulle kunna älska dig.
Han berättar allt för mig.
Vi skrattar åt hur patetisk du är, särskilt I sovrummet.
Och åt din lilla... egenhet.
Du tittar under sängen varje kväll.
Vem hade kunnat ana–
–att det riktiga monstret låg intill dig I sängen?
Det är naturligtvis riskfyllt, men det är dags göra slut på skiten.
–Franky! –Här är hon. Vad hände?
Kaz sa att Missfostret knäckte Imans nacke som ett kycklingben.
–Varför gjorde hon det? –Hon är ju psykopat.
Därför måste vi bli av med henne en gång för alla.
Jag bad Jackson släppa ut dig, så att du kan vara med. I skendomstolen.
Vi ska ge kvinnorna chansen att tala utan att behöva vara rädda.
–Alla kvinnor som har tungan kvar? –Om vi är många nog kan vi slå henne.
Varför dödar du henne inte? Har du ruter nog att göra det?
Då är vi inte bättre än hon.
Är ett offentligt rådslag din geniala idé?
–Det kommer att slå tillbaka mot dig. –Kvinnorna ser upp till dig, Franky.
Ni fattar inte. Hon kommer bara att ta sig upp till toppen igen.
–Hon gör saker som inte du kan göra. –Det kommer inte att funka utan dig.
Fixade du en tång?
"Hej, Allie! Läget? Du anar inte vad jag råkade ut för."
Fixade du en tång? Vad har du gjort hela veckan?
Jag snöt kläder från Imans cell innan de städade den.
–Vi måste kunna ta oss ut ur lådorna. –Vänta lite!
–Vad fan hände med Iman? –Ferguson dödade henne.
Varför? Och säg inte "för att hon är psykopat".
–lman dödade Pennisi. –Va?
Hon var hans älskarinna. Hon medgav allt innan Ferguson dödade henne.
Därför tänker jag rymma, med dig, I övermorgon.
Jag var så här nära att bli fri.
Just därför borde vi hjälpa Kaz att ställa Ferguson inför rätta.
Tror du att Ferguson tänker medge att hon dödade Iman? Lägg av.
Vi rymmer med leveransen. Det är det som gäller nu.
–Ville ni träffa mig, direktören? –Kom in och stäng dörren.
Hur gick det? Vad sa Channing? Han bad dig säkert att stanna.
Jag vet, Jake.
–Ferguson har berättat allt. –Hon ljuger.
Nej, hon vet saker som jag bara berättat för dig.
–Jag kan förklara... –Säg inte ett ord till.
Du har kommit mig nära och rapporterat till henne.
Du har varit hennes bricka.
–Allt mellan oss har varit en lögn. –Nej.
–lnte allt... –Har du langat knark här inne?
Tänker du förneka nåt av det? Nå?!
Snälla Vera... Det jag gjorde...
Det var förskräckligt, jag vet det.
Men jag blev kär I dig. Jag svär att det är sanningen.
Snälla, ge mig en chans till.
Om du inte säger upp dig får du sparken.
Vera. Jag älskar dig.
Ut härifrån.
–Har ni hittat inspektör Kaplan? –Han är fortfarande oanträffbar.
Jag är här för att prata med dig om Sonia Stevens.
Bra, för jag har en del att berätta.
–Jag tror att hon dödade inspektör... –Liz. Mina frågor behöver svar.
Känner du igen det här?
–Sonia och hennes vän Helen. –lnte vem, utan vad det är.
Det är ett foto.
Det är fotot som Stevens försvar lade fram under ditt vittnesmål.
Ja. De sa att det fanns I Helens mobil.
Som de hittade samma förmiddag. Väldigt lägligt.
–lnte för mig. –Nej, det avslöjade din lögn.
Och på grund av din mened lades hela fallet mot Stevens ner.
Det är ett rejäl sammanträffande. Eller hur?
Jag har granskat fallet för att försöka begripa.
Det fanns ett hemligt samförstånd för att underminera rättegången.
Vad lovade hon I utbyte mot meneden?
Pengar till dig eller till dina barn?
–Nej, jag förstår inte... –Du blev vän med Sonia.
Ja, för att Don bad mig. Prata med direktören.
Ni kokade ihop planen för att underminera åklagarens fall.
Tror ni att jag stod I maskopi med Sonia Stevens?
–Det är ju den enda förklaringen. –Nej, jag gjorde det inte.
Åtalet blir värre än mened.
–Störande av rättvisans gång. –Jag stod inte I maskopi med Stevens!
Det är uppenbart att nån gjorde det.
Om det inte var du och Sonia, vilka var det, då?
–Hur gick häktningsförhandlingen? –Håller vi schemat?
Ja, så fort du blir fri är jag redo att ta över.
–Det blir inget med det. –Va? Varför inte?
Mina lysande advokater fick mig att förhandla.
Vattnar eller torterar du plantorna?
–Jaha... Jäklar. –Ja, verkligen.
Mitt enda alternativ var att erkänna mig skyldig till dråp.
Då får du kanske sitta här ett tag.
Tack vare snuten som satte dit mig.
Hur?
Sa du nåt, Liz?
Hur satte snuten dit dig?
Han var besatt av dig!
Han hade en helgedom tillägnad dig på väggen!
–Jag ser ingenting. –Exakt! Titta på alla andra väggar.
De är fulla av skit, utom den här. Den är tom.
Den är för tom, som om nåt blivit borttaget. Pennisis helgedom.
–En avsaknad av nåt är inte bevis. –Pennisi var besatt av mig.
Det är begripligt att hon ville göra sig av med alla spår.
Om hon behöll fotona är det bevis för att hon var där.
Polisen vill inte utreda mer.
–Om de söker igenom hennes hem... –Franky!
Hon tog helgedomen och kom hit för att döda mig!
Om jag går till polisen med din teori utan några bevis–
–ger det dig ett motiv.
–Skaffa fram bevisen! –Det finns inga bevis.
Bara en tom vägg.
Det är alltså kört för mig?
Kaz tror att hon kan vinna över Ferguson med din hjälp.
–Otroligt att du inte gör nånting! –Jag gör visst nåt!
–Jag ska rymma. –Men du låter henne komma undan.
Fan ta Missfostret! Jag är inte den personen längre.
Varför vill du så gärna hjälpa till?
Den bästa revanschen för Rödingen är att dra och låta Ferguson ruttna här.
Ja, men hon kommer inte att ruttna.
Hon kommer att fortsätta vara boss och tortera kvinnorna.
Döda dem.
Skit I att följa med, då. Dra åt helvete.
Det är okej. Jag behöver inte dig. Dra åt helvete.
Fan!
Det var fotot från Helens mobil som avslöjade min lögn.
Och polisen har rätt. Det fanns en hemlig överenskommelse.
Den var mellan dig och Don.
Han lurade mig till att vittna och såg till–
–att Helens mobil hittades för att få mig att se ut som en lögnare.
Menar du att du var vittne X?
Will?
Förlåt mig, Will.
Du hade rätt. Om Jake.
Han vilseledde oss alla, utom dig.
Du var den ende som genomskådade hans lögner.
Förlåt mig. Jag kräver att han säger upp sig.
Då så, allihop. Ut härifrån nu. Arbetet slutar tidigt idag.
Stick härifrån nu!
Inte du.
Jag svär på att jag ska göra vad som än krävs för att knäcka dig...
Hör nu, Jake...
Förled inte dig själv att tro att du har en fri vilja.
Du kontrollerar inte mig.
–Minns du Jesper? –Det är ditt ord mot mitt.
Jag tar den risken.
Knarkpengarna, då?
Betalningarna du gjorde genom min advokat?
Tror du inte att jag har sett till att pengaspåret leder till dig?
Det får svårt att charma dig ur den knipan.
Tro mig...
Livet på din sida av gallren är att föredra.
Särskilt för nån som har svårt att hantera livets svårigheter.
Jag vet vad du har gjort, Joan.
Rättvisan är på ingående.
Jag sätter på tevatten.
Liz? Liz? Vad står på?
Nej, låt bli...
–Varför bölar du? –Helvete...
Jag vet inte, Booms.
Jag känner mig ängslig hela tiden.
Jag känner mig... inte trygg.
–Nej, du är trygg. –Är jag?
–Ja, jag är ju här. –Hjärtat...
Jag kommer alltid att ta hand om dig. Okej? Alltid.
–Det verkar läka bra. –Tack vare ditt handlag.
–Så säger du väl till alla tjejer. –Bara till de söta.
–Eller de I uniform. –Herregud.
Gör jag dig nervös?
–Nu retas du. –Jag gillar män.
Jag gillar en utmaning. Jag har omvänt straighta brudar förut.
–Nåt annat? –Huvudvärk och dimsyn.
–Hur länge har du haft det? –Hela veckan.
–Utan att tala om det för nån? –Jag satt ju isolerad.
–Jag hämtar läkaren. Sitt kvar. –Jag går ingenstans.
Hon klagar på huvudvärk och dimsyn.
–Hej. –Det här är Francesca.
Det är ingen tång, men den fixar häftklamrar.
Till dig.
Vi gör nåt bra för kvinnorna innan vi drar.
Liz, Booms... De är din familj.
Du och Kaz. Jag tror faktiskt att ni kan göra det.
Du är inte till hjälp, Susan. Är allt bra?
–Ja, jag är bara orolig för Liz. –Varför då?
Jag vet inte. Hon är ängslig som fan.
Det är skuldkänslor.
Berättade hon inte?
Den gamla alkisen var vittne X.
Va?
Du har visst inte lärt dig din läxa.
–Va? Booms...? –Är du vittne X?
Är du det?
Fan!
Du tjallade alltså på Sonia? Hur kunde du göra det?
–Jag måste få förklara... –Nej, låt bli!
–Snälla...! –Du är en serietjallare!
Du kan fan I mig inte låta bli!
–Säg inte så... –Sonia har gjort mycket gott för oss!
Och du bara tjallar på henne! Du tjallar!
Och du tjallar! Och du tjallar! Och du tjallar!
Du är en jävla skit! Skit!
Jag vet! Jag klantade mig!
Jag är en jävla nolla! Jag vet det! Jag är en nolla!
Jag vet att jag är en jävla nolla! Okej?
Jag sabbade det!
Jag sabbar allt!
Jag är en nolla! Jag sabbade allt!
Jag är en nolla! Jag är en nolla!
Jag har gett dig lugnande. Du kommer att sova gott.
Du, Donna. Jag vill prata med dig.
Vad jag än gör är fångarna uppkäftiga.
Jaså? Vilka fångar?
Liz.
Du hade rätt.
Om alltihop. Du var den perfekta syndabocken.
Så patetisk och behövande.
En riktig... desperado.
Oroa dig inte för vittne X–historien. Jag har bett Susan hålla tyst.
Ingen får utkräva hämnd mot dig för ditt svek.
Jag vill själv ta hand om dig.
På mitt eget unika vis.
Få henne att lida. Det finns ingen utväg, Jake.
Jag vet, Jake. Ferguson berättade allt.
Knarkpengarna, då?
Betalningarna du gjorde genom min advokat...
Inbilla dig inte att du har nån som helst frihet.
–Jag älskar dig också. –Döden är bättre än det här.
Jag älskar dig, Vera.
Det är bäst om du inte kommer tillbaka alls.
Jag säger till Channing att du haft ett dödsfall I familjen–
–och att du inte kommer tillbaka.
Jag säger inte upp mig, Vera.
Jag kan inte.
Då går jag till styrelsen och sen meddelar jag polisen.
Du gjorde Murphy till syndabock.
Det var du som släppte ut Bea Smith för att försöka mörda Ferguson.
Om du försöker sätta dit mig -
- blir jag tvingad att sätta dit dig.
Jag beklagar, Vera.
Vad vill ni?
Det är dags för din rättegång, Missfoster.
–Alla vakter, lämna rastgården! –Släpp henne!
Lämna rastgården, annars hugger vi Miles.
Nu!
–Då så, vi går. –Boyd!
Stick åt helvete.
Det här är Sierra 5, vi har en kod brun ute på rastgården.
–Sierra 2 här. Vad står på? –Proctor har tagit över gården.
De håller en kniv mot Miles.
Lystring, vi har en gisslansituation på avdelning H: s rastgård.
Lås fängelset.
Lystring, det här är en kod brun.
Alla fångar ska återvända till sina enheter.
–Vad fan står på? –Lugn, för helvete!
Släpp henne!
Lyssna!
Det här handlar om att ge oss rätten att bli hörda.
En möjlighet att tala utan att vara rädda–
–för en boss som kontrollerar oss genom att terrorisera oss.
Nej! Nej.
–Vi måste utrymma gården. –De har Linda och hotar Ferguson.
Ska en sån kvinna få kontrollera oss?
Hon är boss!
Man kan bara avsätta henne genom att utmana henne.
–En mot en. –Tänker du göra det, Kaz?
Det är inte det enda sättet!
Hon gjorde sig själv till boss genom en kupp.
Vi kan alla rösta.
–Ska de hålla ett val? –Kalla in CSDS.
–Nej, de bara pratar. –De håller en vakt som gisslan!
–Vi måste skingra dem. –Vi får se hur de slutar.
Det kommer inte att sluta väl för Ferguson!
Vera! Lägg dig inte I!
Innan vi kan fälla ett avgörande måste vi veta exakt vem hon är.
Berätta, Franky. Berätta allt.
–Hon dödade Iman Farah! –Skitsnack!
Iman hyste agg mot mig, inte henne.
Du mördade Iman bara för att komma åt mig.
Och du mördade Bea Smith!
Det var självförsvar, Franky! Självförsvar!
Åtta sticksår? Det är inte självförsvar!
Du dödade också Simone Slater. Hon var intern här.
Vissa av er minns väl henne?
Du gav henne en överdos.
Och du gjorde detsamma mot Allie.
Du torterade Jodie Spiteri. Minns du Jodie?
Berätta hur du fick henne att sticka en penna I ögat.
Och du skar ut Lucy Gambaros tunga.
–Ur vägen! –Och du dödade säkert Jess Warner -
- innan du startade branden som nästan tog livet av oss allihop!
Ni behöver inte vara rädda längre.
Hon är bara en kvinna. Titta på henne!
Subban blöder, precis som resten av oss.
Om vi håller ihop kan vi besegra henne.
Nej!
Mr Channing? Ni måste beordra in vakterna på gården, nu!
Inga vakter får gå in på gården.
Det är en order.
Var och en av oss har en röst. Det är så det här funkar!
Det här handlar om rättvisa.
Jag, då? Har jag nåt att säga till om I er lilla skendomstol?
Absolut, Joan. Vi vill hemskt gärna höra ditt försvar.
Jag tänker inte förära ert svammel med ett förnekande.
Tro dem om ni vill, men en sak ska ni veta...
Alla åtgärder jag har vidtagit har varit för er skull.
Samhället har vänt er ryggen.
Det har fördömt era handlingar och låst in er I burar.
Ni är ensamma, utstötta–
–oälskade och oförlåtna.
–Oförlåtligt. –Hon har rätt.
Bara för att ni inte är intelligenta nog att leva ansvarsfullt.
–Vad sa hon? –Jävla subba!
–Dra åt helvete! –Ni har självbehärskning som barn!
Ni är emotionella, defekta...
Jag ger er order! Jag ger er struktur!
Jag ger er styrka!
Jag är den enda personen som gör det som behöver göras!
För jag är den enda som kan!
Ni saknar den psykiska förmågan!
Ni kan inte tänka själva!
Ni behöver mig!
Utan mig är ni inte bättre än grisar!
–Ni är smutsiga... –Rösta! Rösta! Rösta!
–...grisar med era trynen I tråget! –Rösta! Rösta! Rösta!
–Ni kommer att behöva mig!
Då så, nu röstar vi! Vem vill ha Ferguson som boss?
Skyldig! Skyldig! Skyldig!
Den som förråder mig kommer att få betala.
Skyldig! Skyldig! Skyldig!
Det är enhälligt, Joanie.
Då så, mötet är över! Gå tillbaka till era enheter!
–Ja! –Nej!
Häng henne!
Nej!
–Skicka in vakterna nu! –Nej.
Miss Miles säkerhet är viktigast.
Håll era positioner.
Lyssna på mig!
–Vi måste stoppa dem, Franky. –De har fattat sitt beslut, Kaz.
Dra I repet!
Nej! Nej! Sluta! Hissa ner henne!
–Linda, då? –De bluffar. Rör mig inte!
Släpp kniven, Latham!
Vad fan håller hon på med?
–Backa, annars snittar jag henne! –Då får du 20 år! Släpp kniven!
Släpp den!
Nu räcker det!
Backa!
Text: Johan Gustafsson www.sdimedia.com