18:29
Skiftet har knappt börjat och jag är redan slutkörd.
- Gick du till gymet? - Jag försökte, men parkeringen var full.
Nån skit med en BMW hade parkerat på de två sista platserna.
Jag fick parkera på gatan och gå I den här fuktigheten.
Det är inte mitt fel att de parkeringsplatserna är så små.
Man måste nästan köra en Prius för att kunna komma ur bilen.
Vänta lite, kör du en BMW? Den?
Om du kommer lite tidigare, kanske du får en bättre plats.
Praktikanterna bör vara de första som kommer och sista som går, -
- enligt min mening.
Herregud, du är så irriterande.
Vet ni vad? Kom överens.
Låt inte mig behöva separera er två.
Hej, Scott.
- Har du tid ett ögonblick? - Vad är det?
Jag vill be om ursäkt för det jag sa om Annie.
Vet du vad?
Låt oss skilja på våra personliga och yrkesmässiga problem.
Det är bättre så.
Det ser ut som om du precis gick fem rundor med Nate Diaz.
Det är värre än så. Kenny dödar mig med sin träning.
- Varför hänger du inte på? - Jag låter er spela ihop.
Så Kennys nya träningspass fungerar?
Det är helt otroligt. Inget mer flåsande uppför trappan -
- eller ryggont när jag plockar upp tvillingarna.
Jag mår prima, som om jag var 10 år yngre.
Det är synd att du inte ser ut som det.
Du måste se det här.
Jag överraskade Riley I skolan när jag kom tillbaka.
Se när hon freakar ut.
- Vi båda störtgrät. - Ja, kanske jag börjar gråta.
Jag älskar dessa förälder-soldat-återföreningar.
Mamma. Får jag sova över hos Elise ikväll?
Vi får diskutera det sen.
- Men, mamma... - Efter fyrverkerierna.
Är det okej?
- Ja. - Du vet att jag älskar dig.
Jag älskar dig också, mamma.
Vänta, gumman. Låt mig bara... Okej.
Så hur är det att vara tillbaka?
Jag försöker komma in I rutinen igen med Riley.
Det känns som om jag missat så mycket.
Jag kan inte tacka dig nog för allt du gjort för henne.
Det var det minsta jag kunde göra. Vi har haft jättekul.
Jag vet att hon är glad att du är tillbaka, och jag med.
Jag är inte säker på att hennes pappa är det.
Han har blivit van med att få som han vill och...
Det fungerar ju inte så, eller hur? Ni båda har väl en talan?
- Det var tidigt. - Ja, jättetidigt.
Riley!
Hej. Har du sett Paul?
Lyckligtvis inte. Behöver du nåt?
Bara hans sällskap till Spurs-Warriors-matchen -
- imorgon eftermiddag.
En av mina klienter på gymet gav mig platser på första raden.
Kanske hans chaufför kan köra er dit I sin BMW.
Ta det lugnt, gamle man. Är du vilsen?
Jag är inte vilsen. Det här är akuten, eller hur?
Lugna ner dig. Vad heter du?
Harold. Allt gör ont.
- Var gör det ont, Harold? - I knäet, bröstet och huvudet.
Jag behöver bara nåt så smärtan försvinner.
Ja, den har jag hört förut.
- Låt mig visa dig till väntrummet. - Jag kan inte vänta!
Jag vet...
Är du okej?
Jag sa ju det, det gör ont överallt.
Jag måste bara sitta ner en stund.
- Jag vet. - Och vila.
Vi tar hand om dig, okej Harold?
- Ta honom till undersökningsrum ett. - Jag gör det.
Kom. Oroa dig inte.
Du.
Han vill nog bara få lite medicin och käk, -
- så behandla honom snabbt och skicka ut honom.
Lyssna, allihopa.
Ett fyrverkeri gick fel I Woodlawn Park.
Brandkaptenen säger att det är en allvarlig situation, flera döda.
Drew är därute.
Han hjälper nog redan till. Jordan, du får ansvara för akuten.
TC följer med mig. Helikoptern tar oss dit på 10 minuter.
- Jag ringer piloten. - Det har jag redan gjort.
Riley!
- Riley! - Riley!
Riley, var är du?
- Riley! - Riley!
- Hon gick den vägen! - Jag är precis bakom dig.
Riley!
Drew.
Riley!
18:37
Riley!
Riley, var är du?
Riley!
- Riley! - Mamma!
- Drew! - Riley!
- Mamma! - Åh, herregud!
- Är du okej? - Jag är okej, mamma.
- Låt mig se. - Jag är okej.
Hej.
Hjälp! Hjälp min dotter.
Hjälp.
Snälla.
- Håll dig precis bakom mig, bokstavligen. - Okej, mamma.
Kan nån hjälpa min dotter? Snälla, hjälp min dotter.
- Jag hjälper flickan, du mamman. - Okej. Du, lyssna.
Jag är dr Alister. Vad heter du?
Linda.
- Andas genom scarfen. - Snälla, hjälp min dotter.
Hon är I goda händer. Fokusera dig bara på mig.
- Det är okej, raring. - Här, titta på mig.
- Är du okej, Darika? - Låt mig kolla din rygg.
Jag heter dr Jennings. Vad heter du, raring?
- Darika. - Var inte orolig, Darika.
Jag tar hand om dig. Allt kommer att bli bra.
Lovar du det?
Jag gillar tatueringen på handen.
Var gjorde du den? Den ser bekant ut.
Den har funnits I tusentals år.
Jag är mer intresserad av de senaste åren.
Det är ett märke för en gatukonstnär som heter Yo-Yo.
- Känner du till hans arbete? - Ingående.
- Jag visste det. Du är han. - Okej, bara...
Jag säger inget, Yo-Yo.
- Hur länge har den varit svullen? - En vecka kanske.
Är allt som det ska, doktorn?
Vi måste ta några fler test.
Hej.
Hur är det med mr Total kroppsmärta? Kan vi skriva ut honom?
Nej, hans knä är svullet. Jag måste knacka på leden.
Många kommer in från fyrverkeriolyckan. Vill du undersöka en kille med artrit?
- Det kan vara en septisk led. - Gör mig en tjänst. Ge honom Motrin -
- och hänvisa honom till en öppenvårdsklinik istället.
Jag ber dig.
Det är vår helikopter. Hjälpen är på väg.
Hur mår du, Riley?
- Ri? Hur mår du? - Jag är okej.
Snart är de här. Okej?
Syd. Vi är strax tillbaka. Stanna här.
Okej.
Från vad jag kan se, -
- har hon tredje gradens brännskador på överkroppen och armen.
Flickan har flera djupa sår I nacken och ansiktet.
- Jag är orolig för luftvägarna. - Drew!
- Här borta! - Drew!
Dr Topher Zia, och dr TC Callahan från mitt sjukhus.
Det här är dr Syd Jennings, ortopeden jag jobbade med I Bagram.
- Trevligt att träffas. - Jag har hört bra saker om dig. Vad hände?
Fyrverkerier ämnade I slutet av konserten startade I mitten.
Vi har många potentiella explosionsskador.
Ni tar med era patienter, vi stannar.
Helikoptern är över kullen. Skicka tillbaka den när ni har landat.
Okej. Bra. Syd då?
- Hon har inga privilegier. - Priviligierad.
Jag mejlar ledningen. Åk bara.
Toph, vi måste skadeklassificera...
Ordna det du. Jag skickar patienter din väg.
Ja, okej.
Paul, jag behöver din hjälp med att knacka på ett knä.
- Behöver du min hjälp? Paul Cummings? - Ska du göra det eller inte?
Javisst. Det verkar som om du behöver det.
Kolla, Paul, platser vid planen -
- för Splash Brothers imorgon eftermiddag. Vill du gå?
- Jag jobbar. - Låt nån ta ditt skift.
Ledsen, jag kan inte. Jag har nån annans skift.
Efter dig.
Jag trodde han skulle säga ja på en gång. Hur kan man säga nej till matchen?
Du behöver bara hitta nån som inte jobbar imorgon -
- och som älskar basket.
Ja, det blir nog inte så svårt. Jag hittar nån.
Ta din tid.
Lugnt och sansat.
Lyssna allihopa! Håll er lugna.
Alla kommer att få vård. Mer hjälp kommer.
Håll den mot ögat tills vi kommer till akuten. Okej?
- Kommer jag att förlora ögat? - Inte om du inte rör det.
- Tack, broder. - Nästa.
Ni måste flytta människorna!
Det finns fler fyrverkerier på trucken, de kan avfyras när som helst!
Du! Sluta skrika, okej?
Annars kommer folk att fly I panik och fler skadas.
Hur vet du att det finns fler fyrverkerier?
Jag var anställd att köra pyroteknikerns last.
- Resten är I min trailer. - Var är din truck?
- Samma ställe jag nämnde till doktorn. - Vilken doktor?
Den magra asiaten.
Jag sa att pyroteknikern ställt in fyrverkerierna på östkusttid.
Det var därför de avfyrades tidigare.
- Vilket håll? - På kullen, där borta.
Toph! Backa!
Topher!
Topher! Toph!
19:07
Toph!
Toph! Är du skadad?
- Är du okej? - Ja.
- Jag är okej. - Du är inte okej.
Jag skulle nita dig om du inte redan hade fått dig en rejäl smäll.
Hur korkad kan du vara?
Herregud.
Pulsen är svag. Vi måste stoppa blödningen.
Toph, du stoppar blödningen I armen och jag I magen.
Ja, jag vet.
- Är du okej? - Ingen fara.
- Jag fixar det. - Är du säker?
Om du sköter ditt, så sköter jag mitt.
Vi måste förbereda honom för transport.
Han har förlorat mycket blod.
Han försökte rädda andra. Vi kan göra detsamma för honom.
Han åker.
- Okej. - Lite hjälp!
Det här är dr Alexander, akuten, dr Clemmens, huvudtraumakirurg.
Det här är dr Syd Jennings, ortopeden jag jobbade med utomlands.
Topher har gett henne tillstånd, så hon har privilegier.
En till militärläkare. Om ni är så bra, varför gör militären sig av med er?
Det sista stället jag vill vara på ikväll är ett sjukhus.
Okej, vad har vi?
41-årig kvinna, oregel puls runt 130, -
- andra och tredje gradens brännskador på höger arm och övre delen av ryggen, -
- cirka 14 % av kroppsytan bränd.
Tonåring, kvinna, -
- andra gradens explosionsskador I ansikte och nacke.
Syremättnaden stabil, en något ansträngd andning.
Mammans brännskada på underarmen går hela vägen ner till senan.
Jag vill se till att hon genast kommer in.
Okej, jag ringer OR och säger att ni är på väg.
Ja. Och jag behöver en till skalpell för debridering.
Hela övre ryggen är bränd.
Jag hjälper till. Drew?
Jag tar dottern. Jag går till Trauma Ett.
Bra.
Raring, här är lite pengar.
- Jag vill att du... - Köper mat och väntar.
Jag är ledsen. Jag bara...
Det är lugnt, mamma. Det är ditt jobb.
- Jag lovar... - Att gottgöra det.
Jag har hört det miljoner gånger.
Det är okej. Gå och rädda folk nu!
- Lämna inte byggnaden! - Nej då!
Darika!
Var är min dotter?
Hon är I goda händer med dr Alister. Vi uppdaterar dig var 15:e minut.
Men det bästa du kan göra för henne nu, är att bli bättre.
- Det gör så ont. - Ge henne mer Dilaudid.
Jag vet inte vad som hände.
Jag hörde explosionen och ville bara hitta Darika, -
- men jag hittade henne för sent.
Nej. Du hittade henne, Linda, och hon är trygg nu tack vare dig.
Branden smälte tröjan mot ryggen och in I den mjuka vävnaden på undermen.
Så vi måste ta bort det -
- och all nekrotisk vävnad innan du får en infektion.
Nej, jag måste kunna jobba.
- Kommer jag att förlora armen? - Inte om jag fixar det.
- Kan vi ringa nån? - Nej, min make dog för fem år sen.
Nu är det jag och Darika mot resten av världen.
Jag antar att världen vann idag.
Spelet är inte slut än, okej? Du och din dotter kommer att klara er.
Inte om jag inte kan jobba. Jag är sömmerska och behöver händerna.
Linda. Jobbar du på Ranger Ray's?
- Ja. - Jag förstod det.
Det är den bästa affären I stan. Jag brukade ta min makes uniformer dit.
Varför slutade du med det?
Jag är också en ensamstående mamma. Skilsmässa, inte dödsfall.
Spelar ingen roll hur det sker. Ensamheten är hemsk.
Du är inte ensam här, Linda. Vi ska göra allt vi kan för dig.
Snälla, gör allt ni måste.
Då börjar vi.
Snart är det över, Darika.
Hur går det?
Det suger, det gör ont och är läskigt.
Riles, vi är inte klara än. Vi behöver lite mer tid.
- Gav din mamma dig lite pengar? - Ja.
Okej.
Gå och spendera dem.
Okej, raring, försök att inte röra dig.
Inget splitter sitter för djupt, -
- men det är många, så det tar lite tid att ta bort dem.
Du hade tur att ha glasögonen på. Det räddade troligen din syn.
För den första och enda gången I mitt liv.
Ungarna retar mig alltid för dem -
- och kallar mig för CFG.
Cokacolaflaska-glasögon.
Jag är ledsen. Ungar kan vara elaka.
Men du är trygg här, så försök att slappna av -
- så fixar vi till dig.
Slappna av?
Mamma opereras och ni gräver I min nacke.
Hur kan jag slappna av?
- Drew? - Riles, var är...
Jag tog med nåt till Darika.
Det finns en show på YouTube som bara handlar om flingor.
Den är superkul. Vi kan se några episoder med mina hörlurar
- när ni tar bort splittret. - Kan jag det?
Det är en utmärkt idé.
Visa den.
- Hej, jag heter Carrie. - Jag heter Lindsay...
Cool unge.
Hon kom hit själv för att hjälpa vår patient.
Hon brås på sin mamma.
Det ser inte bra ut, men det känns bättre.
Vi skickar det till labbet, så får vi snart svar.
Det är otroligt att du kan måla så när du får knäet tömt.
När man är passionerad, kan man göra allt.
Jag var passionerad av målning en gång. Jag ville bli konstnär.
Dr Rivera, fokusera dig på vad jag gör, -
- annars kanske du måste bli en konstnär igen.
- Ta inte illa upp. - Det gör jag inte.
Nålen införd en centimeter medialt till övre tredjedelen av knäskålen.
Slappna av, Paul, jag tittade.
Du är en ganska bra lärare.
Tack.
När din mun inte förstör det.
Där fick du.
Då skickar vi de till labbet.
Dr Rivera.
- Vi är strax tillbaka, sir. - Jag ska försöka överleva.
Var du verkligen en konstnär?
Ja, jag målade en gång, -
- men min kommun behövde bättre medicinsk vård än abstrakt konst, -
- så här är jag nu.
Ja, jag hade inget val heller. Hela familjen jobbar inom medicin, -
- kirurgi faktiskt, så man ser ner på allt annat.
- Det låter som en hemsk press. - Ja.
Det är kanske därför du är en sån skit ibland.
Sluta nu, jag sa ibland, inte alltid.
- Vad sa jag om att vara så allvarlig? - Jag är inte alltid så allvarlig.
Och jag var också en konstnär en gång.
- Jaså? - Ja.
I fjärde klassens målartävling målade jag en segelbåt.
Jag kom på tredje plats och fick åka I en brandbil.
Ser du? Du skämtade.
Har du fortfarande tavlan?
Nej, jag tror den kom bort när vi flyttade eller nåt.
Det är nog det enda konstnärliga jag har gjort.
Jag önskar jag hade behållit den.
Vad hände?
Död vid ankomst. Vi försökte, för mycket trauma.
- Kan nån kontakta bårhuset? - Ni gjorde nog allt ni kunde.
- Ja, troligen mer än vi borde ha gjort. - Kanske inte tillräckligt.
Du dog nästan när du försökte rädda honom.
- Du skulle också... - Det hjälpte inte, eller hur?
Topher!
19:35
Toph! Flytta på er!
- Flytta på er! - Är du okej?
Jag är okej.
- Låt mig kolla dina ögon. - Jag är okej. Sluta!
Ta bort den!
Slappna av. Låt mig undersöka dig, kompis.
- Jag är okej. - Toph, din trumhinna kanske har skadats.
Du sa att min trumhinna kanske har skadats.
Ser du? Jag hörde dig. Inga problem. Jag har ingen skada!
Jag blev knockad.
Jag var redan trött.
Jag ansträngde mig för mycket I morse med Kenny.
Det är varmt ute, jag är dehydrerad.
Jag behöver bara dricka vatten, sen är jag bra igen.
Vad stirrar alla på?
Vi har en massa patienter och alla står bara och glor.
Tillbaka till jobbet.
Jag har inte fel. Han måste undersökas.
Ja, men låt honom lugna ner sig först, okej?
- Vi håller ett öga på honom. - Ja.
Jag visste att han inte låtsades.
Väskan visar på negativa dubbelbrytande kristaller. Han har gikt.
Inte så fort. Titta på hans kemi. Njurarna håller på att ge upp.
Kloridnivån är låg. Kaliumnivån är alldeles för hög.
Gikt orsakas inte av nåt av det.
- Vad gör det då? - Inget bra.
Hej, Harold.
Du har en rodnad.
Jag sa ju att jag bara behöver medicin och sen kan jag gå.
Men du har nog feber.
Inte hungrig?
- När åt du sist? - Allt smakar som kartong nu för tiden.
Okej.
Känner du lukten?
- Ta bort det. - Okej.
Kan jag få titta på några av dina målningar?
Låt dem vara!
Det är det enda jag har kvar.
Okej, inga problem.
Sax.
Klipp.
Det ser ganska bra ut.
Ja. Syremättnaden har ökat, pulsen är stabil.
Några uppdateringar om Linda förutom “osäkert”?
Ja. Vi syr ihop det nu.
Någon mer information?
Scott, hennes dotter undrar.
Säg till hennes dotter att tillståndet är bättre nu.
Jag kommer så fort vi är klara.
Tack.
Klipp.
Sätt på ett sterilt förband.
Linda har tur, det kunde ha gått illa.
Bra jobbat, dr Clemmens.
Du med doktorn... Eller är det major Jennings?
Major I 34 dagar till, sen doktor efter det.
Jag lämnar armén.
- Verkligen? - Ja.
Planerar du att stanna I San Antonio?
För om du gör det är du anställd.
Verkligen?
- Bara så där? - Bara så där.
Inget händer så fort I armén.
Man måste vänte I tre månader för att få tillstånd att kissa.
Ja, jag har hört historierna.
Men allvarligt, din teknik är felfri -
- och ditt patientbemötande är också väldigt bra, -
- men för en kirurg är det otroligt.
Det är svårt att inte ha medkänsla för Linda. Eller hur?
Jag försöker att skapa en kontakt med patienterna -
- och inte var en skit som de flesta kirurger.
Så, vad säger du?
Vi skulle behöva en till ortoped här.
Låt mig tänka på saken.
Jag vet att det finns bättre sjukhus...
Nej, det handlar inte om det. Mitt liv är lite föränderligt nu.
Ja, självklart.
Det är mycket att anpassa sig till när man kommer hem.
Ja.
Världen har fortsatt att snurra som om man aldrig varit där.
Tack för ditt generösa erbjudande.
Jag ska överväga det.
Vi är -
- klara.
Får jag se?
Ja.
Får jag ett stort ärr?
Det är för tidigt att säga.
Vilket betyder ja, eller hur?
Ungarna I skolan kommer inte att reta mig för glasögonen längre.
De kommer att ha fullt upp med att reta mig för mitt ansikte.
Sluta. Om nån sa det till mig, skulle jag nita dem.
Ta det lugnt. Okej?
Och Darika, om du inte gillar hur ärret ser ut -
- kan en plastikkirurg få det att se bättre ut.
- Plastikkirurg? - Ja.
Det har vi inte råd med.
- Jag kommer att vara ful för alltid! - Nej, du är inte ful. Säg inte så.
Vet du vad?
Pappa är plastikkirurg.
Jag kan ringa honom och säga att han måste hjälpa min nya vän.
- Han kommer att göra det. - Verkligen?
- Riley. - Vad? Han är min pappa. Han gör det.
Tack.
Du.
Borde du inte kolla med din pappa innan du lovar en massa saker?
Nej, oroa dig inte. Jag vet hur jag får honom att göra som jag vill.
Allt jag behöver säga är att mamma inte tror att han gör det.
Det funkar varje gång.
Är du okej, Toph?
Det skulle vara bättre om stället fortfarande inte var packat.
Jag behöver snabbare patientexpediering.
Förlåt, jag gör mitt bästa. Det har varit en galen natt.
Berätta inte om förlossningsarbetet, visa mig bara barnet.
Du har redan tre barn, varför vill du ha ett till?
Topher.
Du måste sluta.
Hur många gånger måste jag säga att jag är okej? Behandla några patienter.
Du är inte okej. Du svimmade I korridoren.
Du ser svimfärdig ut. Du hade en blödande trumhinna.
Som är bra nu.
Jag tror inte det. Du måste lyssna på mig.
Jag behöver inte lyssna på dig, dr Callahan.
Ser du brickan? Det står “Akutavdelningschef”.
Det verkar vara ett missförstånd. Jag säger vad du ska göra, inte tvärtom.
Ja, under normala förhållanden. Det är inte det här. Dr Alexander!
Vad I helvete gör du?
Det är min professionella åsikt att dr Zia inte kan utföra sin plikt.
- Instämmer du? - Jag instämmer.
- Jordan. - Ledsen, Topher.
Men det är för ditt eget bästa. Du är inte okej.
Du måste undersökas.
Dr Alexander ansvarar nu för skiftet.
Vi tar dig ur tjänst.
- Det här händer inte. - Det gjorde det precis.
20:43
Vad är detta? Myteriet på Caine? Ni skämmer ut mig!
Det gör du så bra själv.
Toph, skriv in dig bara. Vi kör några test. Det skadar väl inte?
Akuten är full och vi har fler patienter än vi kan behandla.
Och mina två bästa läkare -
- behandlar mig som om jag har ett djupt bröstsår.
- Jag är okej! - Nej.
Du visar tecken på traumatisk hjärnskada.
Irriterad, vresig, yrsel. Du kan ha en hjärnblödning.
Jag är vresig och irriterad, för ni behandlar mig som om jag är svag.
Tur att inte fotleden skadades. Ni skulle ha avlivat mig som en hund!
Det här handlar inte om svaghet, utan om fysik, okej?
- Du sprängdes. - Och fortsatte att göra mitt jobb!
Det är en hårfin skillnad mellan galen och korkad, -
- och du har passerat gränsen.
- Och du passerar den hela tiden! - Vet ni vad?
Jag kan inte lyssna på det här hela natten.
TC, gå och behandla dina patienter.
Gå.
Du, blodprover, MRT, nu.
- Jag tänker inte göra de jäkla testen. - Jag ber dig inte.
Om du inte tar hand om dig, då gör vi det. Vill du godkännas?
Gör MRT och bevisa att vi har fel.
Kom igen, jag följer med dig.
Bra. Jag behöver nån som tar bort kniven från ryggen.
- Hur mår du, Linda? - Det gör ont.
Varför är bröstet så ömt?
Explosionen sköt splitter in I lungorna. Vi tog ut det.
Var är min dotter? Hur mår min dotter?
Hennes skador såg värre ut än de var. Hon blir okej.
- Jag trodde att jag förlorat henne. - Ja, men det gjorde du inte.
För tillfället.
Men de blir äldre, får egna vänner och egna idéer.
De spenderar mindre tid med en.
Ja, men det är därför vi måste se till att tiden vi spenderar med dem räknas.
Det verkar som om vi får mindre tid tillsammans.
Jag har jobbat sex dagar I veckan, tio timmar om dagen, -
- sen min make dog.
Jag trodde inte jag skulle behöva ge upp så mycket -
- för att få vara med min dotter.
Jag ser det inte alltid så -
- att min tid från Riley är att “ge upp” nåt.
Jag ser det som en möjlighet att vara en inspiration.
Vi är båda ensamstående arbetande mammor.
När våra döttrar ser på oss, ska de se starka, feminina förebilder -
- som kan göra allt de vill.
Jag har aldrig sett det så.
Nu måste jag bara övertyga mitt ex.
Ditt ex... Var det en svår skilsmässa?
Förlåt.
Nej.
Nej, det är okej.
Det var inte bara en indicent. Det var bara...
Vi båda blev militärläkare, men våra karriärer ändrades snabbt.
En av oss utplacerades tre gånger, fick många medaljer -
- och blev snabbt befordrad till major.
Den andra var mitt ex.
Så han föraktar dig.
Kanske, kanske inte.
Det är ingens fel, bara dålig timing baserat på arméns behov.
Tyvärr, blev vårt äktenskap lidande på grund av det.
Men inte ditt barn och det är det som är viktigt.
Och man gör allt för dem.
Det stämmer.
Man gör vad som krävs.
Kan du berätta varför vi stal från en patient?
Ja, jag har en teroi, men jag hoppas jag har fel.
Paul Cummings hoppas att han har fel. Trodde aldrig det skulle ske.
Jag vill inte göra dig besviken, men det ser ut som om det inte är fallet.
Kadmiumförgiftning, titta.
Finns det nåt bot? Kanske, om vi har upptäckt det I tid. Kom.
Jag träffade en trevlig tjej och hon hade ett sår I ansiktet.
Ja, jag hoppas du kan fixa henne. Kom igen.
Pappa. Ja, mamma opererar.
Jag är på sjukhuset och är på akuten med Drew.
Han är mammas vän. Inte den sorten. Han är bög och lär mig...
- Låt mig prata med honom. - Okej.
Hallå, sir. Det här är dr Drew Alister. Jag var I armén med ditt ex...
Ja... Riley är okej, vi bara...
Vänta, låt mig förklara...
Ja, jag var I armén med henne I Bagram, men jag är läkare.
- Hej. - Hej.
Har du hittat nån som kan gå på Spurs-matchen än?
Nej, Drew måste också jobba.
Det är en förstaklassbiljett och jag kan inte ens ge bort den.
Kan du fatta det?
Jag vill att du ska veta, att jag vill gå med dig på matchen.
Du...
Jag visste inte att du gillar basket. Du frågade aldrig. Jag berättar det nu.
Jag gillar basket.
Okej, jag menar...
Tror du inte att det är konstigt om vi går?
- För du vet... - Vi kan sluta ha sex -
- och bli vänner och arbetskollegor igen.
- Är det lättare för dig? - Okej.
Jag hämtar dig kl. 12:00. Det är en dejt. Inte en dejt...
- Är det en dejt? - Jösses. Vi ses kl. 12:00, Kenny.
Topher, det här är bara en försiktighetsåtgärd.
Vi har lika mycket ansvar för våra patienter som vi har för varann.
Du har ett ansvar gentemot mig som är din chef.
Jag tar 100 tuffa beslut varje skift, -
- och när underordnade ifrågasätter inte bara mitt omdöme -
- utan även mig, blir ett svårt jobb ännu svårare.
Jag tror du blandar ihop lojalitet och integritet.
Nej. Det är samma sak.
Vem stod på din sida när du blev akutavdelningschef? Jag.
Vem hjälpte till att införa dina opopulära riktlinjer från dagkiftet? Jag.
Inte för att jag höll med eller inte med vad du försökte göra, -
- utan för att det var det rätta.
Om du vill bli en bra ledare måste du lära dig att följa.
Du verkar ha skippat det steget!
Det är inte mitt jobb att blint följa.
Om jag låter dig ta ett dåligt beslut, så är det även mitt ansvar.
Upp på bordet nu!
Det ska jag komma ihåg nästa gång du har ansvaret.
Gör det.
Starta skannern.
Ringde du mitt ex? Han ringde helt plöstligt.
Nej, jag ringde inte honom.
Han visste inte att du existerade.
Ja, jag förstår det nu.
Jag visste inte det när jag pratade med honom. Du kunde ha sagt det.
Jag trodde inte att du skulle behöva prata med honom.
Du hämtade Riley hos mamma, för han hatar när Riley är ninja.
Han hatar allt som påminner om mig.
Så Riley och jag berättade aldrig om dig, -
- för vi visste att han skulle sätta stopp för jujutsun.
Du borde ha berättat det.
Jag var lite upptagen.
Jag kan inte kontrollera allt 16 mil bort, -
- och jag var fortfarande där, på grund av dig.
Jag skulle ha stannat ett år längre I din plats och du vet det.
- Det var generalens beslut... - Och du inte lagt dig i.
- Sharbat-fallet... - Hon var en 15-årig flicka...
Och jag kanske förlorar min flicka på grund av det.
Vänta, vad pratar du om?
Mitt ex stämmer mig för vårdnaden av Riley.
- Det kan han inte göra. - Jo, Drew.
Han har mer pengar och ett nytt äktenskap, som domstolen anser vara ett tryggare hem -
- än hos en mamma som åker till Afghanistan häften av året.
- Vad tänker du göra? - Vad jag tänker göra? Förbereda mig.
Jag åker till D.C.
- D.C.? - Han flyttar dit.
Det är därför han stämmer mig om vårdnaden.
- Så han kan åka utan min tillåtelse. - Vi måste bekämpa det.
Vi kan göra det. Syd, du kan skaffa ett jobb här. Jag hjälper dig.
- Jag hjälper till med Riley. - Jag kan inte, Drew.
Jag åker till D.C., tills jag kommer på en bättre plan.
Jag har varit borta från Riley alltför länge -
- och jag tänker inte låta henne åka utan mig.
- Jag tycker fortfarande att vi... - Det finns inga “vi”, Drew!
Det handlar om mig och Riley. Du är inte en del av familjen.
Så sluta agera som om du kan bestämma nåt, för det kan du inte.
Du har rätt.
Ledsen, jag försökte bara hjälpa till.
Det kan du inte.
22:01
Hej.
Du vet väl att jag bara var hård mot dig -
- på samma sätt du är mot mig när jag gör nåt korkat?
Vilket nästan sker hela tiden.
Jag kanske kunde ha hanterat det bättre.
Det kunde du definitivt ha gjort.
Men du hade rätt.
Ingen blödning, men jag har en svår hjärnskakning.
Tack. Jag får ta det lugnt en vecka.
Lovar du att du nästa gång inte gör mitt jobb innan mig?
Ja.
Jag har lärt mig min läxa. Jag är inte den man jag en gång var.
Från att ha varit I bra form, blev jag I bra form för min ålder.
Ja.
Vad är det för fel med det?
Jag vill vara som jag var när jag var 25. Det var därför jag var så arg.
Jag insåg att jag aldrig blir det igen.
Du kan inte jämföra dig själv med vem du var då.
Jämför dig själv med var du var för några månader sen.
Du har ändrat din diet, börjat träna mer.
För några månader sen blev du utknockad av en dålig axel.
Nu krävdes det en explosion.
Det gör dig till en tuffing.
- Jag är en riktig tuffing. - En riktig tuffing.
Det är sant.
Du sa att det ändrade ditt sexliv med Janet.
- Det gjorde det. - Jaså?
Hon gillar att smeka mina spirande muskler...
Jag vill inte föreställa mig det, för mycket info.
Men det bevisar min teori, eller hur?
Du blir inte samma man när du var en 25-årig ranger, -
- men du blir en tuff 40-åring.
Jag blev sprängd och jag lever än.
- Ja. - Hur många läkare kan säga det?
Inte många. Inte ens 20-åringarna.
Ta en Uber hem, låt Janet göra vad hon vill.
Vi ses om en vecka.
Okej.
Ni båda kommer att bli helt återställda, tack vare de snabba besluten -
- och handlingarna som dr Alister och Jennings gjorde.
Tack så mycket för allt.
Jag vet inte hur jag ska återgälda det eller betala sjukhusräkningen.
Det första behöver du inte, -
- och för det andra kontaktade vi några krigsveteraninsamlingar -
- som kommer att hjälpa till.
Och Riley, du har visst goda nyheter för Darika.
Ursäkta mig.
Pappa ska laga Darika gratis på hans operationscenter.
Åh, herregud. Du måsta ha världens bästa pappa.
Det har jag.
Och världens bästa mamma.
Jag är så glad att du också flyttar, mamma.
Jag kan inte vara utan dig längre.
Det behöver du aldrig igen. Jag lovar.
- Jag trodde ingen var bra nog för dig. - Han är en magiker med penseln.
Ja.
Kommer kelatterapin att hjälpa honom?
Jag tror det. Vi upptäckte det tidigt, bra gjort.
Tack, Paul.
Det är mitt jobb.
Jag menar det. Inget skitsnack. Jag jävlas inte.
Du visade vad du går för.
När som helst.
Åh, Paul. Jag glömde nästan.
Den är helt otrolig.
Harold är verkligen en bra konstnär.
Dumskalle.
Jag målade den. Jag är den otroliga konstnären.
För att tacka dig.
Det är...
Det är så... Gjorde du den? Tack.
Jag är ledsen. Jag visste inte det.
Jag är full av gift och halvvaken, men även jag ser att hon gillar dig.
Nej.
Tror du det?
Herregud.
God natt.
Allt jag ville göra var att be om ursäkt.
- Det gjorde du. - Jag är bara orolig för dig.
Det behöver du inte vara.
Jag fattar inte vad du håller på med.
Du -
- jag hade ett hemskt år, du vet det.
Efter olyckan förlorade jag allt.
Jag menar inte pengar.
Jag menar ett normalt liv, -
- för allt jag tänkte på var att Malik aldrig skulle få ett normalt liv igen.
Jag hade nått botten -
- och var ensam.
Annie förstår hur det är att vara där.
Och hon är verkligen där för mig nu.
Som ingen annan har varit tidigare.
Det är allt någon behöver förstå.
Du visste att du skulle flytta och du berättade inte det?
Det var därför du var så konstig inför turneringen.
Jag visste inte.
Jag hoppades att pappa skulle låta mig göra vad jag vill, -
- men det funkade inte den här gången.
Oroa dig inte för det.
Titta på mig.
D.C. är ett coolt ställe, du har all historia där.
Du kommer att älska det.
Men du kommer inte vara där.
Jag kommer att sakna dig.
Okej.
Jag kommer att sakna dig med.
Det vet du.
Jag är ledsen.
- För vadå? - För det jag sa.
Jag var så upprörd för vad det betydde för mig, -
- att jag glömde vad det betydde för dig.
- Det är okej. - Nej, det är det inte.
Du var där för henne när jag inte kunde det.
Du är en del av vår familj.
Jag kommer att sakna dig, Drew.
23:49