ОРИГІНАЛЬНИЙ ФІЛЬМ NETFLIX
ІНДІАНЦЯМ ВХІД ЗАБОРОНЕНО
ЧЕРВОНОШКІРИМ ЗАСЬКИ
МАЇСОЖЕРІВ СТРІЛЯЮ БЕЗ ПОПЕРЕДЖЕННЯ
КАВАЛЕРІЯ ВИНИЩУЄ БЕЗБОЖНИКІВ-АПАЧІВ
Ти диви!
Який вдалий день!
Ще й не поснідав, а вже вб'ю смердючого індіанця.
Індіанця?
Ні.
Я так одягнувся, щоб у прерії з мене скальпа не зняли.
Що ж, переконливо.
Так, тут не буває безпечно -
стільки дикунів гасає!
То чим можу допомогти?
Потрібне борошно. П'ять мішків.
І морква з арахісовим маслом.
Скільки заправиш?
Мішок борошна - 45 центів.
Тож п'ять мішків...
Сорок...
Розберемось із цим пізніше?
Так.
Слухай, борошно в підвалі.
Візьми сам.
Красно дякую.
Дивіться, що в нас тут!
Солодкий шмат червоного м'яса прерій, ще й сама-самісінька.
-Що ти скажеш, Неллі? -Вона явно чекає на тебе, Вілл!
-Ану-ану... -Уже йду.
Хапай її, Вілл!
Ну що ж...
Ти, мабуть, гадаєш, чого це такі круті омбрес з досконалими підборіддями...
всі п'ятеро носять
елегантні очні пов'язки?
Не моє діло.
Ми вирізали собі по оку
на доказ нашої відданості банді.
Ми Лівоокі!
Міс, а у вас дуже гарні очі.
Ви не будете проти, якщо ми позичимо одне?
Можна одненьке?
Хіба годиться ставити таке питання леді?
Хто ти такий, пройдисвіте? Любчик?
Скоро буду чоловіком.
Стривайте! Під цією одежею білий!
Це білий? Бляха-муха!
Ти ласа до блідолицих, Пока-циць-кас?
Я тобі покажу
справжнього білого.
Ага, покажи!
-Давай. -Так, Вілле!
Повихиляйся!
-Танцюй. -Рухайся.
-Отак! -Оце, бляха, білий!
Тепер я хочу вирізати собі очі.
Що ти сказала?
Гей, друзяки! Ішли б ви, поки не дістали прикурки.
Дістали прикурки?
Прикурки!
Та ти обкурився люльки миру, гівнюк!
Я ж бачу, ти сам-один,
а нас п'ятеро.
Вас четверо.
Що це було?
Хочеш побачити ще раз?
Так.
-Мені це не подобається. -Закрийся.
Прийомчики справляють враження!
Але, по-моєму, ми вже дійшли
до стадії вогнепальної зброї.
Хлопці, продірявте його!
ФАКТОРІЯ
Що це щойно було?
Якого біса?
Що це?
Казав же, забирайтеся! Так просто!
Не треба так, Білий Ноже.
Колись їх буде забагато.
Але не сьогодні, Димна Лисице.
Прошу, коханий, їдьмо вже!
Що за чортівня тут сталася?
Індіанці! Поїхали туди.
Ти ж ніякий не білий.
Ти отой сирота, Білий Ніж.
Виріс, як звірина, серед апачів!
Думав надурити старого Клема?
Вибач, Рінґо.
Зараз пристрелю й тебе, і твою індіанську хвойду.
Маю перервати твій сніданок.
Гад ти, містере!
Ти погань!
Що ж ти за виродок?
Так, Білий Ноже.
Давай, Білий Ноже!
Ура-а-а!
Щастить тобі,
Димна Лисице!
Білий Ніж - чоловік мрії! Сміливець зі сміливців.
Він не сміливий, а дурний.
Хочу бути дружиною, а не вдовою.
Добридень, леді.
Це земля апачів!
Я не зазіхаю на вашу землю, вождю.
Я шукаю одного хлопця.
Я Френк Стокберн.
Хлопцева мати була мені за жінку.
А хлопець, Томмі...
Він мій син!
Це мудро, Білий Ноже, - не довіряти зразу.
Але кожна мандрівка починається з першого кроку.
Поговори з батьком.
Але мій батько - ти, Голосистий Орле!
Відколи мати...
Відколи ти мене знайшов.
Ти навчив мене полювати, битися,
говорити і тримати язика за зубами.
Бути чоловіком.
Добрим чоловіком!
А цей Френк Стокберн...
Брехливий, як кожен білий!
Іноді й білі люди кажуть правду.
Десь раз на 20... чи 25 разів.
Сподіваюся, це саме такий випадок.
Він знав твою матір.
Може, зуміє тебе розрадити.
Поговори з ним.
Може, після сну й поговорю.
Мамо!
Ой, ні.
Як глянув на мене -
зразу зрозумів, що старий накоїв лиха, еге ж?
Я дурив людей, убивав людей...
Хай що на мене чекає, я все заслужив...
Добре в мені бачила тільки твоя мати.
Навіщо ти прийшов?
А ти, бачу, не любитель балачок.
Що ж, я теж.
Дитино, я помираю.
Від сухот.
Не хвилюйся.
Я не прагну батьківсько-синівських теревенів.
«Я люблю тебе, сину!» - «І я тебе, татку!»
Ні. Я...
Причина моєї появи матеріальніша.
Томмі, я з дев'яти років крав у людей.
І так
накопичив чималенькі статки.
Хочу розпорядитися ними по-людськи.
Я хочу віддати їх тобі, сину.
Я не хочу твоїх грошей.
Ну, може, ти захочеш...
...дати 50 000 доларів милим індіанцям, які тебе виростили.
Ми візьмемо.
Вертайся в ліжко.
Вибач.
Але серйозно, візьмемо!
Вони закопані в лузі, до якого веде ця стежка,
під великою старою сосною.
Хочеш, викопаємо їх зранку
і пограємось у Санта-Клауса?
Я мало що пам'ятаю про матір...
Але пригадую, як вона сказала...
що ти помер!
Може...
вона не хотіла, щоб ти мене шукав?
Вона була розумна жінка.
Тільки раз у житті скоїла дурницю - полюбила мене.
Зустріч з Бетті Дансон -
найбільша удача мого життя.
Коли я вперше її побачив,
вона давала прочухана
напівп'яному кремезному ковалеві
у Срібному каньйоні.
Іншої такої нема, Томмі.
Мама була запальна?
Запальна?
Якщо розізлив її - стережись!
Якось ми були в шинку.
Чоловік, що сидів біля неї,
ділився своїм рецептом ідеального вишневого пирога...
І твоя мама каже: «Френк, а підійди-но на хвильку!
Скажи, де ти дістав квіти?»
А я:
«Ти думаєш, я нарвав їх на цвинтарі?»
Доброго ранку, хлопці.
І тобі, Завжди Без Ліфчика.
Ти мені наснився, Білий Ноже.
О, як мило.
Сон був не милий.
Ти уві сні такий пустун!
Ох і пустун, Білий Ноже!
Хтось має шанувальницю?
Так.
Але для мене, як і для тебе, є лиш одна жінка.
Мабуть, ми, Стокберни,
небайдужі до милих жінок.
Так, сер.
Таких, як твоя мати.
Як вона померла, Томмі?
Розповіси?
Старші хлопці зі школи
хотіли мене відлупцювати.
А я... замість боротися з ними...
...привів її.
Той чоловік наче з-під землі виріс.
Підійшов до неї і стрельнув.
Отак вона й померла.
Захищаючи сина-боягуза.
Хоча мала бути вдома...
у безпеці.
Хто це? «Боні Експрес?»
«Боні Експрес» сюди не потикається.
Хлопці, він десь тут.
Викурімо його!
Наступний влучить тобі в лоба.
Гей! Хлопці, не треба нічого палити!
Вітаю, бос!
Цицероне...
Що, не даси людині спокійно відійти від справ?
Та ні, Френку! Я схвалюю
твоє рішення зійти зі шляху гріха.
Але грошики...
Гроші належать нам усім.
Не варто, хлопче!
Куль у мене вдосталь, а почну я, мабуть...
з твого батечка.
Знайшов-таки загубленого синочка!
Я так не хочу псувати зворушливе возз'єднання сім'ї!
Тож віддай украдені гроші,
або я начиню твою голову свинцем.
Гроші закопано.
Щось ти розпатякався, сину.
Закопано?
Так, я їх закопав.
Глибоко в землю,
біля вітряка.
Вітряк на заході.
Це не звужує кола пошуку.
Ну, це особливий вітряк.
Співочий вітряк.
Співочий вітряк!
Десять днів їзди звідси.
Я відвезу вас туди за однієї умови.
Не кривдь мого сина
і цих добрих індіанців.
Їдьмо, Френк.
Френк, якщо 50 тисяч під вітряком немає,
я закопаю тебе по шию -
хай пустельні тварюки
жеруть тебе живцем!
Вони там, Цицероне.
Я радий, що зустрів сина Бетті Дансон.
Томмі, лишайся тут.
Тішся життям
зі своєю прекрасною нареченою
серед цих величних сосен.
Рушаймо!
Ну що, вийшло фігово.
Білий Ноже, ти маєш відпочити.
Як мені відпочивати?
Його ж уб'ють, як доїдуть до вітряка і не знайдуть грошей!
Сину мій!
Надто багато дерев і надто мало часу,
Тоді треба дістати 50 тисяч якось інакше.
Як? Украсти?
Це безчесно.
Хіба що я вкраду в тих,
хто не має честі.
Це мені до вподоби!
Але це надто небезпечно.
Я пошлю з тобою десятьох сміливців.
Ні!
У світі білих з воїнами обходяться надто жорстоко.
Більшість з них схожі на блідолицих.
Скажений Ведмідь чудово прикидається білим.
Хлопці, нумо бавитися волоссям на грудях і жерти чипси!
Чудово, га? І набрався ж десь такого!
Ти молодець, Ведмедю.
Але цей шлях я маю пройти сам.
Кохана...
Я дістану гроші,
відвезу їх до співочого вітряка
і повернуся ще до нашого весілля.
Я тебе не відпущу!
Ті чоловіки - убивці.
Колись я спасував, і мати дорого за це заплатила.
З батьком так не буде.
Доброго ранку.
Звідки ти взявся?
Я в халепі, хлопці.
Їхав сюди мити золото, а мій кінь узяв і здох.
Чого він здох?
Убив себе.
Втопився.
Опустив голову в струмок і тримав там.
Найсумніше видовище у світі.
Буває.
Можновладці не люблять це визнавати, але буває.
Схоже, чесний білий.
Сідай!
Красно дякую.
Висадіть мене в найближчому місті.
Пані й панове, підходьте!
Послухайте про цілющу олію доктора Чабба,
чудодійний засіб від 1001-ї хвороби!
Поверніть собі бадьорість...
Що то за бовдур?
СНІДАНОК ТА ОБІД
НАЇДКИ
Глянь на того типа -
п'є з поїлки для коней.
Перепрошую.
Гей, ти!
Те, що ти робиш, огидно!
Це вода для наших брудних коней.
Дух небес дає воду для всіх своїх дітей.
Хіба не так, брате?
Ми тут не схвалюємо цієї мескалінової маячні!
Почув мене, «брате»?
Гаразд, Вільяме, ходімо.
Гей, аміґо!
Думаєш затриматися в місті?
Може, й треба буде десь голову прихилити.
Вибач за того виродка, що тебе образив.
Він банкір,
от і думає, що може грубіянити кому завгодно.
У цьому місті є банк?
А що? Хочеш пограбувати?
Я схожий на грабіжника, мем?
Смішно, але ти чимось нагадуєш одного грабіжника.
Його звали Френк Стокберн.
Знаєте Френка Стокберна?
Чи я його знаю? У біблійному сенсі?
Ні, мем.
Я питаю, чи ви з ним знайомі.
Так, познайомилися.
А через 20 хвилин
я пізнала його в біблійному сенсі, на цьому самому ліжку.
І двічі пізнала
в біблійному сенсі на цих поручнях.
А потім -
у стійці на руках, на комоді, на який ти сперся.
А він не згадував
співочого вітряка?
Він згадував співочий вітряк.
Казав, що він звучить, як хор янголів.
А не сказав, де він?
Сказав, що там, де він зірвав свій найбільший куш.
Хай що воно означає.
А потім розсміявся.
Він любив сміятися
і трахатися в стійці на руках.
Так, закриймо вже тему.
Я сумую за ним,
та він лишив мені дещо на згадку.
Що?
Дитя!
Рамона!
Я маю брата?
Бурро, ми пережили стільки пригод!
Ми не молодшаємо.
Принаймні нажили спогадів!
Пам'ятаєш двох дівчат, сестер, у Дедвуді?
Ти вподобав гладуху!
Так і було!
Рамон Лопес?
Так.
Я розмовляв з твоєю матір'ю, Есмеральдою.
І ми дійшли висновку,
що твій тато і мій тато...
той самий чоловік.
Ну, круто.
Так.
Один батько.
Зведені брати.
Що думаєш, Бурро?
То як там тато?
Ну, він дав себе викрасти,
і мені треба знайти 50 тисяч, щоб урятувати його життя.
Це купа песо.
Таки так.
Саме тому я збираюся пограбувати місцевий банк.
Стривай.
Мій батько в халепі.
Моєму братові потрібна допомога.
Я допоможу тобі з пограбуванням.
Я маю зробити це сам.
Що відбувається?
Ще коли я був малям,
то мріяв провести один чарівний день з моїм падре,
разом поїсти,
познайомити його з Бурро.
Я не відпущу тебе, поки не приймеш мою допомогу.
Ти забереш щітку, якщо я скажу «так»?
Так.
Тоді допоможи.
А ти йому сподобався.
БАНК РОСКО ПЛЕЙНС
Ви хочете, щоб ми вам позичили велику суму.
Зазвичай треба два документи
на підтвердження особи,
але у вашому випадку такої потреби немає.
Навіть трохи соромно забирати гроші в таких милих людей.
Ви ж не якась немита мексиканка!
Вже не так соромно.
Що це ти витворяєш?
Це ж банк! Негайно виведи віслюка!
Це Бурро, сеньйоре.
Мені начхати, «сеньйоре». Виведи його!
Гаразд. Бамонос!
Бурро не хоче «бамонос».
Мені байдуже,
чого хоче Бурро.
Забирайся з мого
банку, тварюко!
Я знаю, що в тебе на думці, але ще рано.
Чекай.
Рухайся!
Як це віслюк застряг?
Якщо він сюди зайшов, то й вийти може!
Це якесь безглуздя. Де логіка?
СЕЙФ
Добре замкнули, так?
Ти...
Ти зараз підеш!
Здуріти! Врізався просто в гузно!
-Це безглуздя! -Прошу вибачення.
-Я не знаю, скільки разів... -Гей, друже.
Допомога не потрібна?
Насправді він не застряг, аміґо. Не займай краще.
Незайманий?
Я теж незайманий,
якщо не рахувати динь.
Я вірю, але це спроба відвернути увагу,
зайняти чимось банкіра,
поки мій брат пограбує банк.
Ви грабуєте банк? Здуріти можна!
Здуріти можна.
Ой, ні.
Ні! Верджиле! Верджиле, ключ!
Я Малий Піт.
А твій тато - Великий Піт?
Я не знав тата.
Але він, як і ви, грабував банки! Френком звався.
Стокберн?
Як ти знаєш?
Ти чаклун?
Привіт, законнику!
Чекатимемо тебе на водоспаді Джобон.
Френк Стокберн.
Що?
Пограбування!
Нас грабують!
Ти! Це ти пив з кіньми!
Ти піймався!
Що ти таке?
Томмі,
уявляєш? Молодший братик знайшовся.
Так! Наших мамць шпекав той самий розбійник.
-Ох і круто! -Так, крутяк.
Ці бандити щойно пограбували банк!
Скуштуйте моїх куль, брудні чужинці!
Пора!
Молодчина, Бурро.
Краще дати драла.
Можна з вами? Я маю віз.
Непогана думка. Гайда.
Рушаймо!
Якщо ви мої брати, то у вас теж має бути три соски.
-У мене лише два. -Так, і в мене два.
О, мабуть, це по мамчиній лінії.
Забудьте, що я питав, добре?
Гаразд.
Клем, ти готовий?
Так. Я готовий.
Ложка.
Достобіса гостра.
Хлопці, послухайте.
Я хочу вистежити цього білого індіанця не менше, ніж ви.
Але я...
У мене проблеми з очима.
Якщо хочеш долучитися до Лівооких, праве око мусиш вийняти.
Болітиме кілька секунд.
Так, секунд сто.
Станеш одним з нас.
Довіку.
Гаразд, це слушно.
А, може, я виколупаю ліве око?
На нього я майже сліпий.
А тут орлиний зір.
Це ж даремна жертва...
Я розумію, ситуація важка, але правила є правила.
Так, мабуть, це слушно.
О Боже!
Чорт, ні!
Так не має бути!
Дідько!
Півділа зроблено.
-Висить на вені! -Чорт!
Здуріти, я досі ним бачу!
-Боляче! -Зараз зблюю.
Теліпається, як китиця на соску стриптизерки.
Вже ловлю, зараз схоплю!
Аж у голові паморочиться!
Схопив!
Так!
Боже!
Дідько.
Ти зробив це, друзяко.
Вітаємо в банді Лівооких.
Я це зробив!
Я радий, що все позаду.
Схопімо того сучого любителя індіанців, так?
Так.
-Так! Схопімо його. -Так.
Отак...
Ой, я торкнувся дірки!
Мені дали пов'язку!
Дорога мамо!
Ти, мабуть, гадаєш, чому я не повернувся з крамниці морозива.
Тому що я зустрів своїх братів, Рамона й Томмі.
Ми намагаємося накрасти грошей.
Гроші потрібні, щоб віддати їх поганцям,
які забрали тата у край співочих вітряків.
Томмі каже, що не годиться забирати гроші
в порядних людей.
На щастя...
Гроші в мене!
на заході повно негідників!
Їдьмо!
Гризи-гризи! Тобі ж самому подобається.
Господи!
Хороший Бурро!
Так.
Насолоджуйся!
-Це ж неправильно. -Ага.
Хіба?
А це куди краще за диньку!
Хороший Бурро!
Повільно, але впевнено ми збираємо
потрібні для порятунку тата 50 тисяч.
Це багато грошей, еге ж, мамо?
Мамо?
А, точно! Я ж пишу листа!
Коротше, я жду не діждуся зустрічі з татком.
Хай він мене навчить робити дітей.
І розкаже, як леді їх викакують.
Додому повернуся, тільки-но зможу.
Цілую! Твій син Малий Піт.
Томмі?
Малий Піте?
А де співочий вітряк?
Де тато зірвав найбільший куш.
Може, знайдемо підказку біля водоспаду Джобон.
Там він переховувався, коли був поза законом.
О, круто.
Томмі?
Що, Малий Піте?
Якщо нас піймають на гарячому,
ми будемо в халепі?
На шибениці.
Що ж, нема чого хвилюватися.
У мене дуже міцна шия.
Мама мене в плуг запрягає, якщо я не вчу уроків.
Тобто постійно.
Міцна шия може стати в пригоді.
Гаразд, відпочиваймо.
Добраніч, Томмі.
І тобі, Малий Піте.
Добраніч, Рамоне.
Добраніч, брати.
Добраніч, Бурро.
Сухий!
Завтра буде ясно, без дощу.
Киш, ґедзю! Киш!
Годі, ґедзю! Нам треба поспати.
Залиш це мені.
Як ти побачиш ґедзя в темряві?
Справжній мисливець використовує всі органи чуття.
Це якась містична чортівня.
Здається, ти лиш яйця йому відірвав.
Як і хотів.
Він не заслужив смерті.
Але мав зрозуміти, що йому тут не раді.
Тебе індіанці виростили?
Це відчувається.
А з цим розберуся я.
А цей ґедзь завбільшки як кінь!
Це був не ґедзь, а мій кінь!
Горішок?
О, Горішок!
Бурро розлютиться.
Ти молодчина, Бурро!
Не бійся коня. Ти не гірший.
Як же їсти хочеться!
Сніданок тут повсюди.
Горіхи, ягоди, кора, різні види багна...
Якби ж тут росли дерева тако!
Що таке тако?
Найкраще їдло.
М'ясо, сир і помідори в хрусткому коржику.
Ти б оцінив.
Не відмовився б від одного. Ні, від 50!
Шкода переривати захопливу розмову, але ми приїхали.
Водоспад Джобон.
Там і хижка є!
Зайдімо?
Напевне.
Добридень!
Привіт!
Тут затишно.
Добридень!
Тримайся!
Томмі!
Стій! Відчепися від брата!
Саймон каже «стій»!
-Гей! -Не кривдь мого брата!
Стій!
Добре придумав, Томмі.
Так.
Мені не дуже, але ти, Томмі, молодець.
Вгамуйся.
Обережно.
Усе гаразд.
Ми тебе не скривдимо. Ми шукаємо свого батька.
Так.
Це твій дім?
Чий це дім?
Твоєї матері?
А вона тут?
O, вона померла.
Співчуваємо. Певно, добра була жінка.
Умерла три роки тому?
Три місяці тому?
О, твоя мама мала три соски?
Так, нас троє.
-Нас троє, так. -Гаразд. Так.
-Мило. -Дякую.
Ви з мамою гнали тут самогон?
Красно дякую.
Спасибі.
Гнали самогон для...
Френка Стокберна?
Ти знаєш Френка Стокберна?
Він тут спав?
З твоєю мамою?
Ясно.
Твоя мама була сова.
Ні, наш тато змушував її пугукати.
Так. Це правда, друже. Ми твої брати.
Здуріти!
-До дна, хлопці! -Будьмо!
До речі, як тебе звати?
Г.
Р.
М.
Хвиляста лінія...
Зірочка.
Можна тебе звати Гермом?
Герм, ти маєш знати.
Батька викрали погані дядьки.
Щоб його повернути, треба гроші.
Тому ми крастимемо гроші.
Ні, ми крадемо лише в поганих людей.
Гаразд.
Ти знаєш, де можна вкрасти багато грошей у поганців?
У нього щось є.
Шинок «Золотий самоцвіт»?
Гадаю, ти з нами?
Димна Лисиця так переживає за Білого Ножа.
Треба змусити її щось з'їсти.
У нас тут що, пікнік?
Вам сюди не можна! Це земля апачів!
І що ти зробиш, боброва булька?
Він знає моє ім'я?
Її справді так звуть!
Ім'я «Відьмина Пичка» тобі б теж підійшло.
Або «Ротик Паці».
Або «Обдристане Личко».
Усе? Більш ніхто? Малюк? Спотикач?
Бос! Поглянь, що тут у мене!
Йому це не сподобається.
Ну що ж...
Так, це було заможне місто.
Золота жила вичерпалася,
і поїзд перестав зупинятися.
Нині тут тільки шинок процвітає.
ЗОЛОТИЙ САМОЦВІТ
Працює день і ніч.
Не має навіть замка на вході.
Не зачиняється!
У них над каміном висить самоцвіт.
Люди ходять, лише щоб його побачити. Кажуть, він 20 тисяч коштує.
Гаразд.
Дивно, що ніхто ні разу не спробував украсти той самоцвіт.
О, пробували!
Як зайдете, побачите пальці над баром.
Усміхнений Гарріс,
власник, відкусив.
Тож його вже ніхто не чіпає.
Трохи лоскотно.
Що в нас тут, друже?
Покажи, будь ласка.
Ніколи не бачив такого висипу!
Чи інфекції.
Чи що воно за зелений пухир...
Гаразд.
МАЗЬ
Так.
Синку, раджу тобі перестати це робити,
хай там що з ким...
або з чим ти це робиш.
Так, його прозвали Усміхненим,
бо навіть коли він коїть якісь нечувані звірства,
то не перестає весело всміхатися.
Підніми, будь ласка, хвоста.
Тому той самоцвіт і не вкрали.
І не вкрадуть.
Це захистить від інфекції.
І добре ж на смак!
Цей Усміхнений більше схожий на бандита, ніж на власника бару.
Ви не помиляєтеся!
Ходять чутки, що він був у банді Френка Стокберна.
Бальзам для губ?
Думаю, обійдуся.
Зрання моя мала пече мені печиво
В обід кладе медок мені у чай
Давай, чемпіоне!
Увечері мастить мені качанчик
А на десерт
приносить крем-брюле
Моя мала засмажити уміє яєчню із домашніх із яєць
Вершки долити в каву дозволяє
і з вишнями пиріг мені дає
Черпак моя мала завжди оближе...
Цей Усміхнений
не жартує.
Жартую. Але не тоді, коли йдеться про мій бізнес.
Вітаю в «Золотому самоцвіті».
Містере Гарріс, у вас тут непогано.
Що привело вас у місто?
Містере Гарріс, ми хотіли дещо у вас спитати.
Даруйте.
Я розмовляю з джентльменами, сер. Приділю вам увагу за хвилину.
Треба поговорити про Френка Стокберна.
Я багато років не чув цього імені.
Ви його знаєте!
Ми з паном Стокберном були
діловими партнерами.
Я маю фотографію.
Бачите, це -
він.
А це ви.
Ви були в його банді.
Власне, банда була наша.
Він уславився злочинною діяльністю,
а я досяг успіху в законному бізнесі.
Будь ласка, допоможіть.
Сер, ви стаєте надокучливим.
Мені треба розповісти йому, що я зробив.
Бос, годі з нього.
Так.
Пробачте, джентльмени.
Не люблю говорити на цю тему.
Заклад пригощає!
Чіко,
ще раз схопиш мене за руку -
вліплю тобі в голову шість куль.
Оце так побиття.
Ви зі склянкою не дуже постраждали?
А чого ти шукаєш зустрічі зі Стокберном?
Френк Стокберн - мій батько.
У кого батько - Френк Стокберн, підніміть руку!
Здуріти!
Чіко має рацію. Вечоріє, всі потроху розходяться.
Можна сказати?
Не хочу, щоб між нами були таємниці.
-Авжеж. -Так, ми ж брати.
Тато в мене білий, але моя мама...
була чорна.
Тож формально я наполовину чорний.
Правильно.
Я не хотів приховувати, бо раптом ви допустите расистський коментар,
не знаючи, що я не на всі сто білий.
Я зрозумів, що вона дуже м'язиста, але й гадки не мав, що чорна!
Тепер, як ти сказав, я ніби щось помічаю.
Моя мати - шведка.
Навряд. Гадаю, вона мексиканка.
Брехливе стерво!
Нові брати, ви маєте особливі навички, які сьогодні можуть стати нам у пригоді?
Це які?
Ну, наприклад, Томмі вправний з ножами.
Піт має додатковий сосок.
У мене Бурро.
Герм уміє душити.
Я можу затримати дихання на шість хвилин.
Я вмію грати на піаніно прутнем.
Що ж, ми нездоланні.
Хай там як, хто з вас, красені-брати, готовий украсти величеньку грудку золота?
-Я готовий. -Я голодний.
-Я п'яний. -Я Малий Піт.
Дістаньмо той самоцвіт.
А ти, сину, маєш яйця, якщо знов прийшов до мене.
Я дуже шкодую, що так сталося, містере Гарріс.
Я б хотів вас пригостити.
Чимось добреньким, як ви не проти.
Бармене, маєш скотч? Справжній скотч, зі Скотчландії?
Імпортні товари в комірці. Я принесу.
Це чудово.
Я цього не чув, а ви?
Я чув.
Мабуть, я піду.
Я думав, що сьогодні п'ятниця фахітас,
чи танців, чи ще чогось такого.
Тут надто тихо, але нічого. Так тримати!
-Він украв пальці! -Купив разом зі штанами!
Бігти за каменями.
О, ви мене наздоганяєте!
Ти ще не знаєш, що ми зробимо...
Провчи їх, щоб не зв'язувалися з братами Стокбернами!
Усміхнений...
Я стежу за тобою!
Хто це?
Леді.
Що за дверима номер три?
Леді, знімайте одяг і починайте шмагати мене по пиці.
-Вибачте, продовжуйте. -Алілуя!
Усміхнений, провідав би бабуню!
У пеклі!
Усміхнений.
Усміхнений, ти від мене не втечеш!
Віддай мені мої пальці!
Малий Піт, він завеликий!
Хто завеликий?
Запасний план?
Що за бісів план?
Я покажу.
Запасний план!
Так, з ножами виходить ліпше.
Так, це слушно.
Ходімо.
Можеш їх узяти!
Самоцвіт у мене! Що робити?
-Він стріляє, як дурний! Великими кулями! -Гайда!
Ані руш! Хто ворухнеться - помре!
Люди, ви хто такі?
Ми брати Стокберни.
Френкові діти?
Ого...
Це дуже цікаво.
Востаннє я бачив вашого батька в Юті.
Ми зірвали наш найбільший куш.
Почали його ділити -
і не змогли дійти згоди.
І я лишився сам-один
біля вітряка,
з ножем у кишках.
Мав здохнути, як собака.
Френк забрав усе!
А зараз я дещо заберу.
Життя
п'яти його недолугих синків.
Забув про шостий номер!
Оце так!
О, ні! Бляха-муха, ні!
Сам собі
всадив у голову шість куль!
І досі всміхається!
Я просто хотів його вирубати.
Ну, вирубав. Навряд чи він після такого оговтається.
Ти повівся жорстоко, Рамоне.
-Так, точно! -Атож!
Запасний план був просто божевільний!
На, Денні. Це давні ліки апачів.
Очищають голову після надміру вогняної води.
Томмі, ти все знаєш. Де ти цього навчився?
Мене батько навчив.
Тато? Ти ж зустрів його тиждень тому.
Не наш батько. А Голосистий Орел.
Він виростив мене.
Добрішої і мудрішої людини я й не знаю.
Ох...
-Добре, мабуть, мати тата. -О, так.
Того, з ким можна поборюкатися...
Хто навчить бичка доїти...
Хто дасть тобі пораду, коли ти страшенно напартачив.
У нас є тато.
Дуже скоро його побачимо.
Так. Жду не діждуся.
Так.
Зустріну тата
Буду наполягати
Що згаяне роками Можна повернуть
Будемо пити і розмовляти
Тато на колінах почне мене гойдати
І ми підем шукати
Дерево тако
Зустріну тата Не зможу не спитати
Чому від моєї мами
Він накивав п'ятами
Ми два чоботи пара
І можемо заграти Із татом на роялі у два прутні
Коли зустріну тата
Йо-йо-йо-ура!
Покину я страждати
Йо-йо-йо-ура!
Я тата мрію стріти
Заверещу «Здуріти!»
Скажу, що він прегарний І добрий хоч куди
Тебе люблю я, тату Радію, що ти мій тато
Але чому я маю аж три соски?
Йо-йо-йо-ура!
Ну, батечку, скажи
Йо-йо-йо-ура!
Звідки три соски?
Давай, Герм!
Йо-йо-йо-ура!
Весело ж мати братів
Йо-йо-йо-ура!
Всіх від різних матерів!
Я мав уже тата, тепер маю двох
Та тяжко без мами - ви б знали, народ!
Сумую і знаю: ніщо її не поверне
Чому ж, чому той лиховод
забрав маму в мене?
Йо-йо-йо-ура
Я зараз розплачусь
Йо-йо-йо-ура
Рятуй нас, Герм, показуй безголового мачо!
Що за...
Добре, хлопці.
Я перевірю, що там.
М'яч у руці, згинаєте ногу і відпускаєте! Ану... Готові?
Ні-ні-ні!
Ти мене не слухаєш, Хан Шин!
Ти маєш бути дуже точним.
Точним...
Я кажу!
Гей, ви!
Є пропозиція.
Хлопці,
хочете долучитися
до народження дечого надзвичайного?
Ми не маємо на це часу, але можете забрати свою коричневу штуку.
Що таке надзвичайно важливе заважає вам увійти в історію?
Треба врятувати тата, Френка Стокберна.
Стокберна, злочинця?
-Ви знаєте нашого тата? -Без сумніву.
Найкращий гравець у покер, з яким мені довелося грати.
Я обіграв його на щорічному турнірі Єзекіїля Ґранта на День Валентина в Юмі.
Тисячі доларів на кону,
а Стокберн хоч би моргнув.
А він не згадував, де зірвав найбільший куш?
У Юті? З Усміхненим Гаррісом?
Домовмося!
Допоможіть мені, і я розповім усе, що знаю.
Домовились. Томмі Дансон.
Абнер Даблдей. Зіграймо
у м'яча!
Ласкаво прошу, друзі,
на перший матч нової спортивної гри!
Мого власного винаходу!
На цьому полі
дві команди по десять осіб
будуть змагатися...
Що, Кі?
Нас лише 18.
Дві команди по дев'ять осіб
змагатимуться у силі, швидкості та стратегії.
Одна команда гратиме в обороні,
а гравці другої по черзі відбиватимуть м'яч...
палицею.
Як ви назвете гру?
А як?
Палиця-відбивалиця.
Ти, метальнику, маєш
кинути м'яч повз мене
двічі,
так, щоб я не відбив.
Будеш готовий - кидай!
Я не знав, що ти кинеш так сильно.
-Гаразд. -Отак.
Ти двічі не відбив. Отже, програв, так?
Ні, ні, я сказав «тричі».
Ти сказав «двічі».
Я сказав «три»! Три страйки - і я в ауті.
Я знаю, що сказав, гальмо!
Це буде твоє нове ім'я. Гальмо, так!
Відтепер і назавжди. На віки вічні!
Гальмо.
Так, гаразд.
Третій страйк! Ти в ауті!
Ні, ні,
м'яч летів...
надто низько!
Щоб зарахувати страйк, він має летіти...
У зоні страйку.
-У зоні страйку? -Саме так.
Якщо не пустиш м'яч повз мене між колінами й грудьми, -
це не страйк, а не-страйк, і якщо буде чотири не-страйки,
я автоматично потраплю на першу базу, без відбиття.
Гаразд, готові?
Це теж переводить мене... на першу базу.
Куди? Ніхто не подає.
Я вкрав базу.
Ви не дивилися, тож я її вкрав.
Ти казав, що бігти можна лише після відбиття м'яча!
Якщо не крадеш.
Це нісенітниця.
Добре, гальмо!
Він іде!
Чисто!
-Ну, не знаю. Наче нічия. -Так, і нічия переходить до бігуна!
Чого це?
Бо такі правила палиці-відбивалиці.
Мій, мій, я впіймаю!
Ні! Ти не можеш бігти.
Правило інфілд-флай у всій красі!
Ти в ауті.
-Починаймо. -Добре, Герм!
Так.
По це я не побіжу!
Так, чудово!
Ти маєш оббігти все коло аж до дому.
Гоум-ранер.
Мені треба освіжитися.
Зробімо перерву, п'ять хвилин, і почнемо другу половину інінгу.
Містере Даблдей, з нас годі.
Ми зіграли лише дев'ять інінгів!
Дев'яти достатньо.
Розкажіть про татів найбільший куш.
Гаразд.
Ваш батько зі своєю бандою
пограбував кавалерійський полк, 120 душ, і забрав п'ять скринь з золотом янкі.
Де це сталося?
Біля скелі Солодкий Хрін,
160 кілометрів на північ.
Ви одразу її впізнаєте.
Так, схоже, ми вирушаємо до скелі Солодкий Хрін,
щоб знайти той співочий вітряк.
Але бракує ще 10 000 баксів!
Отже, зробимо коротку зупинку.
Перш ніж підете,
не хочете поручкатись, подякувати за гру?
Ні.
Хороші були хлопці.
РОЗШУК ЗА НАГОРОДУ
Заплатили готівкою. Практично не лаялися.
І брат-мексиканець зніс йому макітру лопатою?
Довбешка пролетіла метрів 10!
І досі сміється!
Боже!
Так і всміхається.
О, чорт, ні!
Боже, він ту голову назад припасовує!
От би приклеїв мені до патика.
А що з твоїм патиком?
Я до вас був в іншій банді.
Техаські коротуни.
Добре, не зважайте.
Док, ви знаєте, куди вирушила недолуга шістка?
З нами їхній друг, він буде дуже радий їх побачити.
Вони їхали на північ, до Бірюзової Стежки.
Можу показати на мапі.
Хочеш побачити,
як твій чоловік благатиме про пощаду?
А так і буде,
Димна Лисице. Брудна Лосице!
Ми щодня ближчі до шкури того любителя індіанців.
Дарма він зв'язався з Лівоокими!
Він такий, скаже: «Ой, як ви мене знайшли?»
Такий: «Як ви
схопили мою дівчину?»
І тоді Тупий Ніж зрозуміє,
що йому це не по зубах.
Розумієш, коли Джордж Вашингтон винайшов Америку...
УЩЕЛИНА ГРИМУЧИХ ЗМІЙ
Шерифе, перепрошую.
У місті є церква?
Це Ущелина Гримучих Змій, недоумку!
Найлихіше, найбезчесніше, найогидніше місто на заході.
Не хочемо, щоб священики вказували нам, що можна, а що зась.
Тоді можна зробити вашій жінці отак?
ПІШОВ НА СТРАТУ
Жду не діждуся, коли повисну
і гляну на вас, добрих людей!
Ти хворий виродок.
Покінчімо з цим.
Ви сьогодні неабияк потішитесь. Це буде дуже весело.
Та я приколююсь! Зі мною все гаразд!
Оце я називаю «рибка без води».
А хто це ширяє у небі як птах?
Це хлопець відважний на мотузках!
Так!
Герм, неси хвойд назад!
Швидше!
Так, ви мене не спіймаєте!
Фу!
Він не помирає, Біллі! Він робить з тебе дурня!
Годі!
Застрелимо сучого сина!
За моєю командою!
Готуйсь!
Цільсь...
Стріляй!
Його підхопив вітер, Томмі. А так майже точно.
Та все гаразд!
Стріляй, Біллі!
Пристрель його!
Усе вийшло!
Я ж казав, що шия в мене міцна!
Йо-йо-йо-ура
Не будем сумувати
Йо-йо-йо-ура
Ми врятуємо тата
Треба дістатися до Солодкого Хріна раніше за них.
І знайти співочий вітряк. Тож іще не все.
Ми дістали гроші!
Недолуга шістка має гроші!
Так!
Томмі! А який наш тато?
Він веселий?
Він уважний?
Він сильний?
Чудові питання.
Відповім так.
Ви його, може й, полюбите.
Але я впевнений, що він полюбить вас.
Дуже шкода втручатися
у таку щемку мить.
Хлопці, схоже тут
банний день!
Кажуть, богатирю, ти дорогою назбирав братів.
Але щось ви мені не схожі.
Мені схожі. Точно схожі - на дірку в дупі!
Вгадайте, що зараз буде?
Розплата!
Що скажеш на прощання, Без Ножа?
Казав - вмію тамувати подих.
Так!
Що ти робиш? Нам треба тікати!
-О, джекпот, хлопці! -Ні!
Вони наші!
Іржавий!
Іржавий, повернися!
Як ми його врятуємо? Знову все спочатку.
Тут ще є що пограбувати?
Типу цирульні для віслюків чи взуттєвої крамниці?
На заході нас розшукують мало не всі.
То й що? Не можна зупинятися.
Батька вб'ють!
Яка різниця. Він усе одно помирає.
Тато хворий.
Вибачте, що змовчав.
Може, він уже мертвий.
Але є шанс, що ні.
Ти маєш з ним зустрітися.
Для решти з нас і п'ять хвилин того варті.
Якщо не поговорю з татом, моя брудна таємниця випалить у мені діру.
Деніто,
хай що ти зробив, ти маєш собі пробачити.
Знав би, що я накоїв - не казав би так.
-Усі мають таємниці! -Так.
Я тільки вам зізнався, що чорний.
Знаєте, яке це полегшення?
Ми ж брати. Ти можеш розповісти нам усе.
Я...
Я працював на президента Сполучених Штатів.
Був його особистим охоронцем.
Одним з найкращих.
Але якось...
Містере Президент, я збігаю в кімнату для хлопців.
Бляха, ти жартуєш?
Облиште! Усе буде гаразд, суперзірко.
Прихопити вам чогось? Водички? Пивця?
-Ні. -Місіс Лінкольн, крендель чи подушечку?
Я чув, це довга п'єса.
Добре, зрозумів. Туди й назад.
Де президентська ложа?
-Джон Вілкс Бут, актор? -Так.
Не може бути!
Я ваш шанувальник.
-Привітатися з президентом? -Так.
Це винесе йому мозок. Останні двері ліворуч.
-Дякую. -Дуже круто.
Здуріти! Люблю цього хлопця!
ТЕАТР ФОРДА. АФІША
Авраам!
Як жити далі, знаючи, що завдав шкоди
стільком людям?
От що я хочу спитати в тата.
Не ти ж натиснув на гачок.
Але якщо ти хочеш почути це від батька...
Що ж, дістаньмо гроші.
Коли б знаття, як...
Герм має ідею.
Але не може її висловити.
Якби ж хтось розумів Герма!
Завтра День Святого Валентина.
Щороку Єзекіїль Ґрант проводить покерний турнір з високими ставками.
Там буде чимало грошей. Чимало, кажу вам.
Ой, не знаю. Ризиковано!
Що ризиковано?
Він пропонує вкрасти ставки на турнірі Єзекіїля Ґранта.
Завтра в Юмі.
До Юми звідси менше дня пішки.
Цей турнір охоронятиме мало не армія.
Якщо Томмі скаже, що ми їх здолаємо, я йому повірю.
Ми повіримо.
Ми можемо їх здолати...
Заради тата.
Заради тата!
Сподіваюся, Єзекіїлю, тебе втішить мій подарунок до Дня Валентина.
Я натякну.
Година безплатного масажу!
О, Сюзанно.
Знаєш, який дарунок я б оцінив?
Годину твого мовчання!
Ніщо не шкодить
доброму покеру так,
як постійні дамські теревені!
Як романтично.
-Вітаю! -Вітаю!
Оце так, генерал Кастер!
Так, до ваших послуг.
Містер Марк Твен.
-Саме так! -Джентльмени, заходьте.
Зіку, я оце
розповів генералові про свою нову книжку.
Продовження «Тома Сойєра».
Про друзяку Сойєра, Гекльберрі Фінна.
Білий хлопець подорожує на плоту з чорним. Людям просто дах зірве!
Генерале Кастер,
я бачу, ви відростили свою шевелюру!
Так, цирульник у полку жахливий,
тож вибір був: відростити гриву чи втратити скальп.
Другого не хотілося.
А друг з Тумстоуна до нас приєднається?
Запізниться, як завжди,
але в нас новий гравець.
Багатий мексиканець, кавовий магнат.
Я запізнився?
Хитрий мексиканчик.
Знайомтеся: дон Дон Дієґо.
У нас джентльменська гра, містере Дієґо.
Ваші два охоронці тут не потрібні.
Охоронці?
Ви помиляєтеся, генерале.
Це...
Чимічанґа, мій вірний слуга.
Будьте здорові.
І..
Бланко Бородо.
Організовуватиме розваги для пообідніх святкувань.
Ану зіграй мені.
Гаразд.
Добре.
Отак.
Джентльмени, вступний внесок - 15 тисяч доларів.
П'ятнадцять? Ви впевнені, що генерал Кастард подужає?
Кастер, а не Кастард. Я вам не десерт.
Це був убивчий жарт, генерале!
Я купився!
Коли Рамон подасть сигнал, ми почнемо.
Пам'ятаєш сигнал?
-Джентльмени. -Маршале, шлях знаєте.
От дідько, ні!
Це Ваєтт Ерп!
Найшвидший стрілець на всьому заході?
Так, так, так!
Ваєтт Ерп, очам не вірю!
Ваєтт Ерп.
-Ти тут! -Ваєтт Ерп.
Вибачте, я спізнився.
Схоже, якась нова банда зухвало всіх грабує.
Це «Недолуга шістка».
Людина тут і п'яти миль не проїде,
не здибавши бандитів, гримучих змій, індіанців і...
Залиш індіанців мені, добре?
Добре, генерале.
Як життя, Твен?
Мені все вдається. Я наче вареник у маслі!
-Радий бачити. -І я тебе.
Прочитав «Принца і жебрака».
Справді?
Не допетрав.
Аж так?
Жарт! Бум!
Купився!
-Я тебе підколюю. -Боже.
Я ж не вмію читати.
Гарно вийшло... з жартом.
Смішно.
Хто цей ідіот?
Я Дон.
Дон Дон Дієґо.
Що ж, Дон, я Ваєтт.
Ваєтт Ваєтт Ерп.
Він купився.
А тепер зіграймо в карти!
Скажіть-но «Том Сойєр»!
Том Сойєр!
Чорні й білі ладнають між собою!
Я не вмію читати!
Будь ласка, вгамуйтеся!
Заходьмо, доки Ваєтт Ерп не зруйнував наші плани.
Прокрастися повз тих хлопців неможливо.
Немає ні каміння, ні дерев -
за чим ховатися?
Брате, не треба ховатися, якщо дружиш з вітром.
Вони не називають її «Мексикою».
Кажуть «Мехіко», не «кс», а «х».
Не «мексиканці», а «мехіканці».
А що це?
Це перекотиполе, харапудливий виродку.
Це якась містична чортівня.
Я б хотіла пересунути комод у спальні ближче до вікна,
але не маю сили зробити це самотужки.
Я б залюбки допоміг, але мушу грати на піаніно.
Ніхто не знатиме, що ти пішов.
Джентльмени,
ваші внески!
Добре!
-Ось ремарка від Марка! -Нате, ось вам.
Добре пійло, Зіку. Де взяв?
О, з ящика, якому років з двадцять.
Знаєте хижку біля водоспаду Джобон?
Так.
Там жила одна леді.
Одна з багатьох коханок Стокберна.
Але потворна!
Страшніших за неї я в житті не бачив!
Таки справжня потвора.
Але самогон гнала неймовірний.
Поки вона...
Вона завантажувала мій візок,
аж тут виходить її малий:
величезний, незграбний телепень, німий і брудний як свиня!
І б'є якусь жахливу чечітку,
наспівуючи «Зоряний стяг».
Він і не співав, а мукав, як печерна людина!
О, скажіть, ви бачите...
Він хотів грошенят,
тож я витяг монету, але не розрахував сил.
Жбурнув просто йому в рота
і вибив зуба!
От же ж погань!
Мама.
Хай там як,
я ще маю одну пляшку з того ящика.
Зараз принесу, і ми вип'ємо за ту мерзенну жінку і її бридкого сина.
Не жінка, а страховисько! Навіть ти б не став з нею спати.
Скажи, дон Дон Дієґо.
Де твій внесок? Наче п'ятнадцять тисяч з носа.
-Так. -Так.
Ану...
Це ти!
Що?
Що «що»?
Що тебе так дивує?
Просто дивуюся, які в нас тут розваги.
Карти, гроші, випивка...
У мене таке обличчя вранці, коли бризкаю одеколон.
Надто коли я сам удома.
Знаєш, що я думаю?
Що дон Дон Дієґо не кавовий магнат.
І що насправді він хоче
нас пограбувати.
Містере Ерп, не змушуйте мене вас убивати.
Руки вгору.
Отакої! Ти погрожуєш Ваєтту Ерпу?
Це мій ермано! Він поганий омбре!
З усією повагою, хлопці,
мусимо вас зв'язати і позичити ваших коней.
Що я пропустила?
Солодкий Хрін, ми їдемо!
Так, Бурро!
Ну ж бо, Рамоне!
Уперед, Малий Піте!
За тобою, Томмі!
Поквапся, Бурро! Не паси задніх!
Майже приїхали, брати! Майже приїхали!
Ну, думаю, ми її знайшли.
Солодкий хрін - ось він.
Це - Солодкий
Грандіозний Хрін.
І просто цукерка.
Таке собі.
Я не розумію. Я ніде не бачу ані хрону, ані цукерки.
Я бачу лише велику скелю, схожу на пісюнчик.
-То ви називаєте пісюнчик хроном! -Так.
Це дивно.
-Але мені подобається. -Ага, так.
От тільки я ніде не бачу співочого вітряка.
Стривайте.
Я чую його.
Так, лунає звідти.
Татку!
Ми врятовані!
Ох, це ж оті мудаки.
А що з вами сталося?
Ми прямували на захід, до Фріско, з вашою здобиччю.
Але натрапили на дуже лихих типів.
Цицерона і банду його психів.
Цицерон був тут? І поїхав?
Він лишив нас у землі задля розваги.
Хто так робить? Псих!
Якщо співочий вітряк тут, то чому вони звідси поїхали?
Може, дядько з палицею-відбивалицею
з нас посміявся?
Вони рушили на північ, десь дві години тому.
Томмі їх вистежить.
По конях. Час не чекає.
Чекайте!
Ви не можете нас лишити! Витягніть нас!
Гроші ж досі в нас!
Я сховав їх у труси. Ми все віддамо!
Вже не треба. Їдьмо!
Чекайте!
Поки ви тут,
можете хоч мурах з бороди викурити?
Будь ласка.
Ми викопаємо вас за однієї умови.
Гаразд!
Все, що скажете!
Ви покінчите зі злочинним минулим
і використаєте цей шанс, щоб творити добро.
-Краще вмерти! -Не буде цього!
Нізащо!
Індіанець-недоумок!
Ми жартували!
Я буду цяця-хлопчиком, татку!
Що тепер? На схід чи на захід?
День згасає.
Сліди затоптали.
Дайте мені хвилину.
Ну, ми, вочевидь, з біса близько.
І хай не кривдять тата, бо матимуть справу з нами.
Ось він.
Ось він сам.
-Який гарний омбре. -Так.
От чому й ми такі красені.
Дайте глянути.
Томмі, він досі такий?
Томмі?
Так.
Станьмо табором. Просто там.
-Не можна марнувати час. -Чіко.
Я щось не все розумію. Треба...
Дайте подумати до світанку.
Дорогі брати,
коли ви будете це читати, я вже, напевне, наздожену тата.
Ви, звісно, образилися, коли я поїхав сам.
Але Цицерон не лише викрав тата,
а й убив мою маму.
Він мені за це заплатить.
Усе може піти не так.
Я зможу пробачити собі все те зло, яке ми скоїли,
грабунки, крадіжки, ненавмисне обезголовлення,
але ніколи не пробачу собі, якщо бодай щось станеться з вами.
Тож чекайте мене в таборі, і я повернуся з татом, коли зможу.
А як не повернуся,
то знайте, що я люблю вас усім серцем.
Ваш брат Томмі.
ВІТАЄМО У СРІБНОМУ КАНЬЙОНІ
У Срібному каньйоні...
Зустріч з Бетті Дансон - найбільша моя удача!
Мама була його найбільшим кушем.
Ну от. Сподіваюся, ми не марно здолали довгий шлях.
Я хочу грошей, Френку.
Я знаю, чого ти хочеш.
Ось гроші.
Порахуй.
Томмі!
Гляньте, хто прийшов!
Тату, я не знав, чи не викопав хтось закопаного тобою,
і вирішив перестрахуватися.
Дякую, сину.
От же ж добрий хлопчик.
Мій син!
Що ж, було приємно, Френку.
Але... нам пора.
Не поспішай.
У нас з тобою є незавершена справа.
Ні, все завершено.
Тату,
пам'ятаєш, я розповідав, як померла мама?
Так.
Покидьок, який її застрелив...
мав на руці татуювання.
Точнісінько таке, як у Цицерона.
О, ти... про мою підківку?
Вона приносить мені удачу.
Надто коли треба когось убити.
Що ж, убивце, удача тебе покинула.
Якщо твоя рука торкнеться ножа, він стане останнім, чого ти торкнешся.
О, цих ножів я не торкатимуся.
Ні.
Мама гідна іншого.
Для тебе я приберіг
особливий ніж.
Зараз ти вмреш, любителю індіанців!
Він помре - і ви помрете.
Чотирнадцять на шість.
Не дуже чесно, га?
Нас дванадцятеро.
Дванадцятеро!
Я не зголошувався на це лайно.
Ви це бачите?
-Не працює. -Що ти робиш?
-На перекотиполе анітрохи не схоже. -Герм, повернися.
Добре, добре. Заспокойтеся всі.
Людина має право покарати вбивцю своєї матері.
До того ж,
не доведеться давати йому його частку.
Чудова думка, Френку! Їдьмо!
-Так! -Так, забираймося!
Молодець, сину. Я тобою пишаюся.
І друзів узяв з собою
в далеку путь!
Прекрасно!
Сер, вони мені не просто друзі.
Це мої брати.
Бра...
П'ятеро?
Щось трохи наробили, сер?
Ну, я познайомлюся.
Вони будуть раді.
Френк Стокберн, твій тато.
Я радий.
Навзаєм.
-Батьку. -Сину.
Це мій Бурро.
Пишаюся знайомством.
Він пишається.
Ти, мабуть, Сент-Луїс, так?
Чіко.
Хлопче, у тебе мамині м'язи.
Ти боксер?
Ні, власне, я... піаніст.
Он як!
Я й сам цюкав по клавішах.
Інколи.
Нам треба якось зіграти разом.
Залюбки, тату.
Я б дуже хотів.
Так, сину, ми це зробимо.
Ти напевне син Делайли.
Хлопче, що за віскі вона робила!
Так!
Мабуть, поки тебе носила, часто прикладалася до чарки.
Молодець, хлопче.
Тату.
А... а ти?
Я Малий Піт!
Я твій син! Я так тебе люблю, тату!
У мене три соски.
Ага. Запасний ніколи не зайвий!
-Здуріти, і в тебе? -Так.
Любиш пестити третій?
Ще б пак!
-О, тату, можна спитати? -Так.
Звідки беруться діти?
Ну, сину, мама їх викакує.
Я знав! Тату, я знав!
Погляньте на цього красеня!
Сер, я Денні.
Нарешті ми зустрітися!
Можеш допомогти з проблемою?
Я зробив одну дурницю,
яка, зрештою, призвела до смерті президента Сполучених Штатів.
І через це мені... досить паскудно.
Сину...
Глянь мені у вічі.
Бляха, буває й таке!
Так.
Так, точно.
Дякую. Дякую вам, сер.
Прошу.
То куди тепер?
Сер, за кілька днів ми з Димною Лисицею одружимося.
Голосистий Орел буде їй за батька.
Я сподівався...
Ти зможеш бути... зі мною?
Тобто твоїм дружбою?
Так, сер.
О, Томмі, що ж...
Це велика честь.
-Це й мені за честь, сер. -Так.
Але, на жаль, я...
У мене важливі справи на півночі.
Я маю стягнути картярські борги,
щоб заплатити лікарям і все таке.
Тату,
ти вже можеш не думати про гроші.
Ми двічі начаклували по 50 тисяч!
Разом це сто!
-Сто? -Так, сер.
Є ще 50 тисяч?
Так, сер.
Тут, у сідельному в'юку Бурро.
Отже, справи на півночі почекають, дружбо?
Тепер, як ти сказав, може, я й зміню плани.
-Чудово! -Так.
Що вони роблять?
Що таке?
Гадаю, час вам, дітки,
дізнатися всю правду про свого старого.
Я став надто відомий.
Не можу зайти в жодне місто на захід від Скелястих гір,
щоби хтось не покликав шерифів.
Тож я придумав спосіб дістати 50 тисяч,
не ворухнувши й пальцем.
А ви, пройдисвіти, принесли вдвічі більше!
Оце мої дітки, еге ж?
Сучий син.
Якщо наші банди об'єднають сили,
ніхто на заході
не зможе нам протистояти.
Чому ти думаєш, що ми оберемо злочинний шлях?
Бо це у вашій крові.
Ну от скажіть.
Хоч щось у житті ви робите краще, ніж крадете?
Ні.
Ви, яблука, впали недалеко від яблуні!
Прийміть свою природу!
Якби ти знав нашу природу,
то дуже злякався б.
Не будь надто самовпевненим, сину.
Я маю козир у рукаві.
Я знайшов її. Я ж казав, що знайду.
Ця красуня натрапила на наш табір кілька днів тому.
Вона навіть спробувала мене врятувати.
Гадаю,
ти вже не хочеш, щоб я був твоїм дружбою.
Ну, я все спрощу.
Віддай 50 тисяч
з клятого сідельного в'юка,
або...
я пущу кулю
в гарненьку голівку апачі.
Цього не буде.
Та невже?
Ні, сер.
Чому це?
Це таємниця.
Ну, ти ж можеш сказати своєму батечкові?
Знаєш, сумка,
що тримає твій бандит,
призначалася Цицерону.
Тож у ній є сюрприз.
Запасний план.
Запасний?
Ану дай сумку.
От чорт!
Де вона?
Димна Лисиця.
Добраніч, синку.
Денні, ти живий?
Молодець, Деніеле. Ти мене врятував.
Це мій обов'язок, містере Президент.
Місіс Лінкольн.
Ходімо! Сюди.
Заходь.
Он там!
-Один є! -Клем, ледь мене не застрелив!
По конях!
Моя дупа!
Гей!
Банкнота нормальна чи надто обгоріла?
Дай глянути.
-Ніби нормальна. -Що це, бляха?
Ти свого не видлубав?
Що ти там питав?
Що?
Хоч один з вас це зробив?
Тоді чиї очі в банці?
Малюк знайшов камінці і розмалював.
Сюрприз.
Томе, зіграймо в гру?
Надолужимо час, який ми, як батько з сином, згаяли?
Ку-ку.
Я бачу тебе.
Ходи сюди!
Ні, туди!
Ти міг мати все, сину.
Але ти мав учинити правильно.
Дозволь дати тобі батьківську пораду.
Ніколи не приходь з ножем на перестрілку.
Колись їх буде надто багато, кохана.
Але не сьогодні.
Це якась містична чортівня.
Томмі.
Ти знав, що мою матір убив Цицерон.
Ні.
Ні, я не знав цього.
Не смій брехати!
Так, я знав. Я знав.
Твоя мати вимагала розповісти.
Вона збиралася здати всю банду, і я пробував її переконати...
Томмі, я ж твій батько,
на Бога!
Не можна вбивати батька, Томмі.
Його звати Білий Ніж.
Я не вбиватиму тебе.
Мій справжній батько навчив мене іншого.
Не кидай мене так!
Томмі!
Не кидай мене тут самого!
Дорога мамо,
стільки новин з часу останнього листа!
Не знаю навіть, з чого почати.
По-перше, виявилося, що наш татко
поганий-препоганий.
Його кинули за ґрати.
Але це нічого,
бо Голосистий Орел,
індіанський вождь, який виростив Томмі,
сказав, що буде татом і всім нам.
Мені так подобається в цьому селищі.
Наші нові брати й сестри люблять розважатися.
Вони дуже добрі до всіх нас.
Ці білі хлопці не вміють танцювати.
Денні більше не п'є віскі.
Ні.
А Рамон і Герм намагаються пізнати шляхи індіанців.
О, і важлива новина.
У мене нарешті є дівчина,
і вона значно гарніша від диньки.
Гей, ви! Пропустите всі веселощі!
Хай там як, мамусю, дякую, що виростила мене.
Цілую. Твій син Малий Піт,
гордий чувак з Недолугої шістки.
Переклад субтитрів: Тетяна Кільчук
Перш ніж підете.
Два, чотири, шість, вісім.
Кого ми цінуємо?
Стокберни! Стокберни!
Ура! Стокберни!