Drtiči, všechny tvý genetický mutace jsou v běžným nepořádku.
Něco bych měl.
Protože seš nejsilnější člověk ve vesmíru,
můžeš mi pomoct s tímhle?
Nejde to otevřít ani za nic.
To bych zvládl i já.
Čau, Skylar.
Zítra poprvé do školy, nemůžu se dočkat.
Snad to bude lepší než škola na mý planetě.
Když u nás přijdeš pozdě, stojíš v koutě.
To nezní tak zle.
„Kout“ u nás znamená „trouba.“
Budeš v poho.
A víš co?
Přidej se k roztleskávačkám, seš tak ohebná a pohyblivá
a můžeš nás zvát na jejich večírky.
Omluvíš nás?
Kámo, nechci, aby se přidala k roztleskávačkám.
Začne se bavit se sporťáky, kteří mají větší svaly než můj obličej!
Jak se jim mám vyrovnat?
Nevím, pořiď si větší obličej?
Skylar, být tebou, tak si od nich držím odstup.
„Dva, čtyři, šest, osm, kdo je nej z mužů?“
To nejsou lichý čísla.
Kdo to je?
To je Horacův bratranec, Boris Diaz.
Známej taky jako Časník.
Je to superhrdina, jehož schopnost vidět budoucnost
pomáhá ostatním bojovat proti zlu.
Vyhraje každou fantasy ligu, ve který je.
Jdu se představit.
To nemusíš. Tuhle konverzaci už viděl v budoucnosti.
Ví, jak se jmenujeme.
Ahoj, Luigi, Paule, Cinnamon.
Myslím, že jeho schopnosti úplně nefungují.
Ne, ještě jsme ho nevyšetřili. Nedělej unáhlené závěry.
Vidím nebezpečí.
Krok dopředu, Luigi!
Už jsi v bezpečí.
Vidíš?
Krok dopředu, Cinnamon!
Už jsi v bezpečí.
Tak jo,
Dobrodrůžo každej den,
Ale když jsem ve škole,
Kyselej ksicht jsem. Ze školy padám, ve tři makám,
Dám si komiks, než na cestu se vydám.
Nový čísla a superschopnosti,
Nemuset makat, jsme tu do šesti.
Každej říká „nebuď na palici“,
Ale viděls superhrdinu v nemocnici?
Zachráníme dnes svět? To nevíš.
Jsme v bezpečí? To nevíš.
Tady, nebo jinde? To nevíš.
My jsme Mighty Med, připrav se a pojď!
To my po škole zachraňujeme svět,
Otočíme stránku, do akce hned.
Prej jsme norma, normálně fantastický,
Hrdiny vídáme skoro vždycky.
Tady se musíš bít,
Zatni pěst a bojuj, tak to má být.
Vše je tajný, neřekneme nic,
Zejtra to samý co dneska, nic víc.
Zachráníme dnes svět?
Jsme v bezpečí? To nevíš.
Tady, nebo jinde? To nevíš.
Ale my jsme Mighty Med, připrav se, pojď!
Jak dlouho už máš potíže se svými schopnostmi?
Pár týdnů.
Ale čekal jsem, až bude mít Horace volno.
Nevycházíme spolu.
Jak to?
Běžné rodinné záležitosti. On zbožňuje mosty, já je nesnáším.
Je to jasné.
Něco mě napadlo.
Když Vystřelovák nechal Časníka v poušti, jeho schopnosti nefungovaly.
Co se stane, když seš v poušti?
Nejdřív se schováš za kaktus, asi takhle.
A pak dostaneš takovej hlad,
že si myslíš, že je želva pomalu chodící hamburger.
Nebo když nejseš komiksová postava,
potíš se, což způsobí ztrátu elektrolytů.
Měl jsem pravdu, jeho hladina sodíku je pod hranicí normálu.
Sestro, 20ml infuze solného roztoku, asap.
Zbožňuju říkat „asap.“ Co to asi znamená?
Už je mi lépe.
Zdravíčko.
Nemusíte děkovat.
Neděkuju, kýchneš si jako koťátko
a bude to rozkošné.
To je paráda. Naše učitelka angliny slečna Kesslerová náhodně vyvolává
a dává těžký otázky.
Možná by mi Časník mohl říct, kdy vyvolá mě.
Nebo by sis mohl začít dělat úkoly.
A riskovat, že něco budu umět, když mě nevyvolá?
To je šílený.
Buď opatrnej.
Viděl jsem filmy o cestování časem a čachry s budoucností znamenají problémy.
To poslední, co chci, je bejt sám sobě tátou.
Hele.
Časníku?
Můžeš mi říct, kdy mě učitelka vyvolá a na co se zeptá?
Nevím. Neměl bych.
No tak. Říkáš superhrdinům, co se stane a nikdy se nic zlýho nestalo.
Je to jen zkoušení.
Dobrá, svět se kvůli tomu asi nezboří.
Ale ochuzuješ sám sebe.
Co o tom víš?
Vyvolá tě zítra ve 13:14.
Super, ukaž mi to.
Kazi, kdy a kde se narodil Charles Dickens?
V roce 2002 v Baltimoru?
To je skvělý.
Zejtra budu mít super vlasy.
Čau, Olivere.
Co je to za „skákací dlouhou punčochu?“
Jordan, tohle je moje kámoška Connie!
Není z tohohle vesmíru... státu!
Státu.
Vypadáš tak povědomě.
Neviděly jsme se už?
Jasně že ne.
Odkud bys ji asi tak znala?
Jak šla tvoje první hodina? Všechno v poho?
Šlo to skvěle.
Poznala jsem hustýho kluka, přesvědčil mě, ať se přidám do klubu.
Už jde.
Connie, máš něco na rameni...
Moji ruku.
Gusi?
Pozval mě do skupiny pochodový hudby.
Je tohle prdelka?
Řekl mi, že se mám postavit dopředu a zatřást s ní.
To jsem fakt řekl?
Jak si může Connie myslet, že je Gus hustej?
Nevím, ale je to skvělý!
Snažím se ho setřást už roky.
Hlavně v pochodový skupině.
Zkoušela jsem převleky, kouřový clony, dokonce i svoji dvojnici.
Tamhle je.
Sekne ti to, Amando.
Ve světě Charlese Dickense měli děti temný a mizerný život,
také se tomu říkají staré dobré časy.
Navodíme si stejné podmínky za pomocí náhodného zkoušení.
Kazi.
Jsi na řadě.
Dokonči tento citát. „Byly to časy ze...“
„...všech nejlepší, ze všech nejhorší,
byl to věk moudrosti, byl to věk pošetilosti,
byla to doba víry, byla to doba nevíry,
byl to čas světla, byl to čas temnoty...“
Podle mě celkem sáhodlouhá věta.
To je překvapivě správně, Kazi.
Kdy a kde se...
Charles Dickens se narodil 7. února 1812 v anglickém Portsmouthu,
který se nachází 64 mil jihozápadně od Londýna
nebo 103 kilometrů pro zastánce metrického systému.
Dobrá.
Která postava má na sobě svatební šaty
- potom, co... - Paní Havishamová, Nadějnévyhlídky.
A když už jsme u svatebních šatů, netrapte se těmi svými dlouho,
protože váš snoubenec Bruce večer zruší zásnuby.
Ale je to tak nejlepší,
protože ho v úterý zatknou za krádež identity,
takže si raději zrušte kreditky.
Jak se Connie může líbit Gus? Nechápu to.
To nejsem já.
Já jsem tady.
Užívám si prostředí bez Guse.
Už jde!
Připrav se, Amando. Na tohle ses připravovala.
Čau, Jordan.
Olivere, koukni, co Gus umí.
Co k tomu dodat?
Holky žerou nosní pozoun.
To teda.
Pochodová skupina je nejlepší.
Určitě.
Proto se chci přidat taky.
Chceš se přidat?
Hraješ na hoboj?
Jo.
Jsem skvělej „hobojovník.“
„Hobojan?“
„Hobojín?“
Hraju na hoboj.
Naše laťka je celkem vysoko.
Ukaž, jak pochoduješ.
Teď střední tempo.
Rychlé tempo. Kolena nahoru!
Teď se toč.
Rychleji!
Jako drejdl!
To je káča.
Populární během židovského svátku Chanuka.
Teď dolů do roznožky!
Ušlo to.
Máš potenciál.
Bohužel ve skupině není hoboj.
Olivere, bude nejlepší, když se k nám nepřidáš.
Není to nic osobního, ale chci si najít vlastní cestu.
Nechci být jen „Oliverova kámoška.“
Věř mi, ani já nechci, abys byla jen „Oliverova kámoška.“
Takže nosní pozoun je hustej?
Koukni na tohle.
Není suprovej?
Špatně!
Časníku, díky, žes mi ukázal budoucnost.
Zkoušení jsem zvládl jako nic.
To bylo skoro to nejmenší.
Chtěl jsem ti ukázat méně, ale nenechal jsi mě.
Můžeš mi toho ukázat víc?
Možná co dostanu na Vánoce, ať vím, jestli mám sekat latinu nebo ne?
To tě bude zajímat.
Za 15 minut bude tvůj přítel Oliver ve smrtelném nebezpečí.
Co? To je hrozný.
Nebudeš truchlit dlouho.
- Jak to? - Protože za 16 minut
nás čeká apokalypsa a život, jak ho známe, skončí.
A za vše můžeš ty,
protože jsi chtěl, ať ti řeknu o zkoušení.
Říkals, že se kvůli tomu svět nezboří.
Mýlil jsem se. Svět se přece nezboří.
Měl bys to přestat říkat.
Nevíš, co ta fráze znamená.
Svět doopravdy skončí!
Jsem rád, že chápeš, jak vážné to je.
Je to smrtelně vážné, ale proto jsem neřval.
Proto jsem zařval.
Fajn, co tím myslíš, že svět za 16 minut skončí?
- Jak? - Karmínový Démon
připravuje útok, který vyhladí lidstvo.
A teď už jen 15 minut.
Karmínový Démon? Ten ďábelský vládce ohně?
To nemůže být pravda, není tak mocný.
Počítači, ukaž mi Karmínového Démona.
Zobrazuji karménského draka.
Ne, Karmínového Démona.
Zobrazuji scrimmridgský demlon.
To nejsou ani slova. Jak si může myslet, že jsem to řekl?
Musíš artikulovat zřetelně.
Karmín-ový Dé-mon.
Zobrazuji Karmínového Démona.
Vidíš? Měl jsem pravdu.
Karmínový Démon nemůže zaútočit bez tří bratrů:
Modrého Démona, Bílého Démona a Matta Demona.
To je ten hezkej.
Nicméně v Tectonovi číslo 45 Tecton uvěznil bratry v nižší dimenzi.
Ale chystají se utéct.
Jak? Portál se otevře jen za třech podmínek.
Zaprvé, „až se hlupák stane moudrým,“
zadruhé, „až hvězdy padnou za dne,“ a za třetí,
„až zazní nesouzvučný akord.“
První podmínku jsi splnil,
když jsi získal plný počet bodů u zkoušení.
Hlupák se stal moudrým.
Jo, máš recht.
A protože byla první podmínka splněna ve tvé škole,
první trhlina v portále se objeví tam.
Další dvě podmínky budou brzy následovat.
To je děs. Musíme Olivera zachránit, čeká nás apokalyptická zkáza.
Zobrazuji kokosovou vázu.
Jestli svět neskončí, musíme tu věc nechat spravit.
Jordan, vím, jak nerada děláš něco pro ostatní.
Je to děs.
Ale doufal jsem, že mi pomůžeš udržet Guse od Connie pro její dobro.
Já nemůžu, protože nejsem v pochodový skupině.
Počkej chvilku.
Vím, o co tu jde.
Tobě se líbí Connie.
Co? Ne.
Ale jo.
Koukni na svý nozdry. Vždycky když lžeš, rozšíří se ti nozdry.
No tak, co mi to děláte?
Olivere, ráda bych ti pomohla,
ale ještě radši bych to nedělala.
Musím poslouchat svý srdce.
Musím se do tý skupiny nějak dostat.
Díky, Philipe. Jen otázečka, jak se v tom chodí na záchod?
Nová otázka,
proč jsi v tom šel na záchod?
Vím, že ses musel přestrojit, ale proč tohle?
Svět za pět minut skončí. Chceš, aby mě pohřbili v baloňáku?
Moment! Mám vizi.
Bude splněna další podmínka.
„Hvězda padne za dne.“
Nechápu to, není noc.
Vydržíš vteřinu?
Vy mladí dneska neudržíte pozornost.
Podívej!
Hvězda v brnění padla.
To jsem nečekal.
Dvojznačná slova jsou zapeklitá pro nás, co vidíme do budoucnosti.
Stejně tak jako počasí. Nikdo neví, jaké bude. Nikdo.
Philipe, seš v pořádku?
Olivere? Co tu děláš?
Řekla jsem ti, že chci dělat věci sama, a ty se zamaskuješ, abys mě mohl sledovat?
Kámo, teď je to celý divný.
A teď nás omluv, mám nosní sólo na pozoun.
Normálně nerada pomáhám,
ale tohle je ve prospěch všech.
Nerad ti to říkám,
ale Karmínový Démon je jen kluk v převleku maskota.
Vydrž.
To je Karmínový Démon!
- Olivere! - Kazi?
Co tu děláš? Co to má Časník na sobě?
- Svět skončí! - Co?
Tamhle v převleku maskota je Karmínový Démon!
Chystá se otevřít portál do nižší dimenze a osvobodit své bratry!
Musíme zavolat superhrdiny!
Není čas!
To byl nesouzvučný akord!
Portál se otevírá!
Musíme něco udělat!
Počkat, něco mám.
Pokud se podíváš do budoucnosti a budeš zároveň myslet na minulost,
dočasně zastavíš přítomnost.
To by možná šlo. Nebo to udělá díru do vesmíru.
Ale když se to stane, svět se nezboří.
Ale zboří! Přestaň to říkat!
Proč se pořád hýbeme?
A on taky?
Kritizujete mě?
Právě jsem přišel na způsob, jak zastavit čas!
Nevydržím to dlouho!
Vidíš budoucnost. Řekni, co máme dělat.
Začneme tím, že uděláme velký krok dozadu.
Kazi, uhni!
Olivere, prašť ho!
Všichni vyskočte!
Skylar, kopni ho mezi lopatky! Tam má slabinu.
Tam jsou jeho „démonské části.“
Páni, to byl skvělej tón!
Že, Jordan?
Ta mě stála měsíc kapesnýho, ale za ty prachy to stálo.
Dokázali jsme to!
Věděl jsem to.
Proč jsi mi to neřekl?
Nechtěl jsem ti zkazit závěr.
Hele, Skylar,
promiň, že jsem se vnucoval do tvý přítomnosti.
Vím, proč jsi to udělal.
Fakt?
Je to jasný.
Seš úplně, stoprocentně,
přesvědčenej, že se o sebe neumím postarat.
Jo.
To je ten důvod. Jedinej důvod.
Olivere, vím, že mi chceš pomoct, ale já to zvládnu.
Fajn.
Ale musím se zeptat, proč chceš chodit s Gusem?
Nechci s ním chodit.
Jen mi chybí domov a on mi připomíná dorenbosche.
To jsou mazlíčci na naší planetě.
Páni.
To je nevídaná a znepokojující podoba.
Koukni na něj.
Je tak roztomilej!
Kéž by měl ocásek.
Ten mám, chceš ho vidět? Nosím ho v peněžence.
Díky za pomoc.
Řekněte Horacovi, že mu neodpouštím, že přišel pozdě na rodinné setkání.
- Kdy bylo? - Příští měsíc.
Počkej.
Než půjdeš, asi bych se neměl ptát,
ale nemohl bys mi říct, co se stane mezi mnou a Skylar?
Vidím vás blízko u sebe.
Fakt? Skvělý! Díky!
Počkat! Myslel jsem doslovně vedle sebe.
Titulky: Fabiána Tetamenti