Prieteni,
mi se întâmplă ceva oribil.
Mi se scurge fața.
Cum?
Mi se scurge lichid din nas.
Și uneori plonjează cu o forță explozivă.
Așa.
Nu ți se scurge fața, doar ai gripă.
Ăstuia i se scurge fața.
Uite un șervețel...
Și o găleată.
Am gripă?
O, nu!
Ce-mi faceți? Mă aruncați în vulcan?
Ăsta e antidotul
la toate de pe planeta mea.
În primul rând,
n-aș ști cum să fac asta.
Dar ai nevoie de odihnă
și îngrijire constantă.
Apropo, planeta ta pare nașpa.
Nu pot să cred c-ai îmbrățișat-o când e răcită.
Nu prea suporți microbii.
Ce te face să spui asta?
Adunarea!
Evaluările personalului au ieșit.
Evaluări?
An de an, pacienții evaluează personalul
la câteva categorii.
Păstrez confidențiale detaliile,
dar fac publice evaluările
fiindcă sunt plictisit, îmi place drama.
Da! Sunt în top.
Nu vreau să mă laud,
dar te-am întrecut!
Și pe tine! Și pe tine!
Sunt ultimul?
Nu înțeleg.
Credeam că mă plac pacienții. Cum să fiu chiar ultimul?
Nu ești ultimul.
E doar prima foaie.
Vezi? Ești penultimul.
Desigur.
Alan.
Start!
Fiecare zi e o aventură
N-ai zice asta
Când ne vezi intrând la școală Începem slujba la 15:30
Mergem la librărie, citim o revistă Sunt superputeri și numere noi
Dacă n-am lucra, am sta aici cu orele
Toți ne zic să nu ne facem griji Dar ați văzut supereroi pe targă?
- Vom salva lumea azi? - Poate
- Vom fi în siguranță azi? - Poate
- Vom zbura departe? - Poate
Dar suntem Mighty Med Haide, la treabă!
Salvăm supereroi după orele de școală
Dăm pagina și intrăm în acțiune Ni se spune normi, normali fantastici
Vedem supereroii din visele noastre
Viața asta necesită curaj
Pumnii sus, luptă pentru bine
Nu putem spune nimic din ce vedem
Facem același lucru mâine ca și azi
- Vom salva lumea azi? - Poate
- Vom fi în siguranță azi? - Poate
- Vom zbura departe? - Poate
Dar suntem Mighty Med Haide, la treabă!
Nu pot să cred că-s ultimul.
Chiar și Dr. Malpraxis e peste mine.
Se pronunță Malpraxez.
Dar lasă prea multe chestii în oameni.
Ca tipului ăstuia.
Cum să fac pacienții să mă placă?
Evident.
Îți trebuie o atitudine „a la Kaz”.
Noua „kaztitudine”.
Arată-le „mâinile de Kaz”.
Fă ca mine.
Păi, tu ești primul, eu-s ultimul,
poate c-ar trebui să fiu ca tine. N-o să fie ușor,
dar o să-mi dau tot ficatul.
Și te miri de ce nu te plac pacienții.
Problema e că te asiguri înainte să sari.
Trebuie să sari cu capul înainte.
Așa.
Spatele meu!
E mult mai bine.
Parcă am întinerit 20 de ani.
Nu-i de mirare că ești primul.
Vezi?
Să mă asigur că n-ai vreo vertebră
distrusă.
Spatele meu!
E mult mai rău.
Am îmbătrânit 20 de ani.
Nu-i de mirare că ești ultimul!
Alan, îmi aduci o pătură?
Mă doare peste tot,
mi-e frig și nu mă simt bine.
Ești răcită?
Ce coincidență! Eu m-am săturat.
M-am săturat de oameni răciți.
Ești la spital. Aici vin oamenii răciți.
Și m-am săturat.
În plus, sunt prea ocupat ca să-ți aduc ție o pătură stupidă.
Trebuie să-mi dau seama cum să înaintez pe listă
și cum să mă ia unchiul Horace în serios.
Te rog, dă-mi o pătură.
Îmi bubuie capul,
mă doare stomacul și nu știu ce să fac.
Oliver mi-a recomandat supă de pui,
dar nu cred că merge.
De ce nu-ți iei singură pătura?
Evident, poți zbura din nou.
Despre ce vorbești?
Glumești?
Zbor din nou.
Cred că gripa ți-a adus înapoi abilitatea de a zbura.
Poate fi o descoperire medicală uriașă.
Știi ce?
Dacă îmi lași mie laurii,
îți aduc orice vrei.
Niște crutoane pentru supa de picioare ar fi grozave.
S-a făcut.
Dacă funcționează, toți mă vor iubi.
Nu doar voi ajunge primul pe listă,
dar poate unchiul Horace va da și semnele astea jos.
Hei, ești Neocortex!
Ce s-a întâmplat?
Mi-am dislocat umărul navigând...
pe Internet.
Un video amuzant cu veverițe...
Nu vreau să mai discut.
În fine, semnează fișa ca să pot pleca.
Nicio problemă.
Tocmai mi-am amintit ceva...
Da, am abilitatea de a trimite impulsuri psihice
care pot imobiliza sau controla un răufăcător.
Se numește manipulare neurală.
De unde știai c-o să...
Să-ntrebi asta?
Am și abilitatea de a citi minți.
Și pe cea de comunicare telepatică...
De-asta vorbesc cu tine acum!
Va trebui să-ți testez toate puterile.
Haide, fă-mă...
Nu știu... mai aventuros
și mai îndrăzneț, mai „săritor”.
Știu ce gândești, puștiule.
Vrei să fi precum Kaz.
Bine.
Să facem altcumva. Dacă nu mă ajuți,
nu-ți semnez fișa.
Asta se numește manipulare.
Ticălosule!
Te aud.
Da, știu.
Bine. S-o facem.
Nu simt nimic diferit.
Hopa,
oare ce face butonul ăsta?
Vai!
A fost grozav!
Uite pătura!
Și ți-am adus niște reviste,
Veste Flanel Moderne
și Oameni... care Poartă Veste Flanel.
Pari să te simți mai bine.
Da, dar se pare că nu pot zbura mai sus.
Ce?
E teribil.
Dacă gripa ți-a adus abilitatea înapoi,
se pare că vindecarea o face să dispară.
Cum îndrăznești să te vindeci fără să-mi spui?
Nu e vina mea. Oamenii se vindecă de la sine.
Nu și când îi tratez eu.
Ca să-ți păstrezi abilitatea, trebuie să te îmbolnăvești.
Da. Fă orice.
Hei, Absolut Zero!
Scade temperatura.
Tornadă Albastră,
suflă niște vânt polar.
Și, Furtună de Nea,
îmi aduci o ciocolată caldă?
E foarte frig aici.
Funcționează. Ia-te după mine
și devii mai bolnavă ca un câine,
un câine zburător.
Ia uite ce are la mijloc!
Sunt Dr. Morsă Diaz.
Tu cine ești și câți pești poți prinde?
- Ce se petrece? - Vești bune, frate!
L-am convins pe Neocortex să-mi umble la creier.
M-a făcut ca tine.
- Adică... - Adică...
Grozav!
Hopa!
Ce faci, fetiță?
Știu că doar ce ai ajuns,
dar ai nevoie de un test.
O scanare de sus până jos. Miau!
Ce faci? Aia e replica mea.
Știam c-am auzit-o pe undeva.
Hei, Serge!
Dă-mi putere!
Gata!
Poți să mă imiți,
dar nu mă poți întrece.
Neocortex, adu-l înapoi pe Oliver.
Nici vorbă!
Să fiu ca el
e super-Kaz-tastic și extra-Kaz-dinar.
Știu.
Dar eu sunt doar unul.
Doar la asta mă pricep.
Adu-l înapoi, Neocortex.
Nu, nu vreau să revin.
Ce i-ai făcut?
I-am deviat impulsul neural ca un șef ce sunt.
I-ai supraîncărcat creierul ca un șef de coșmar.
Vai!
In memoriam, facem un selfie cu Oliver?
Oliver, i-ai prăjit creierul,
iar Horace va da vina pe mine,
fiindcă e ceva ce doar eu aș face.
Calmează-te! Sigur găsim noi un leac.
Concentrează-te.
Da. Concentrare.
Ce sunet grozav emitem.
Stai! E o treabă serioasă.
Ai dreptate. Ce facem?
Nu știu. Tu ești cu ideile.
Eu sunt cu acțiunea.
Acum suntem amândoi de acțiune.
Ca și cum am avea...
Nu știu cum e. Nu sunt tipul cu ideile.
Stai, am o idee.
Depresor de limbă.
Nu-mi place să intru în gura cuiva.
Cel mai tare zbor de până acum.
Arăți grozav.
Da?
E doar o expresie. Arăți ca un monstru.
Nu-mi pasă.
Dacă boala mi-a adus înapoi o putere,
poate mai multe boli mi-ar aduce toate puterile.
Atunci, poate îmi dă voie Horace să lupt.
Ca medic, te sfătuiesc să nu faci asta.
Ca Alan, spun să-i dai bice.
Unchiule Horace!
Am descoperit un miracol medical.
I-am redat zborul lui Skylar.
Minunat, băiete!
Cei din consiliul supereroilor
mă tot bat la cap
să vin cu o descoperire sau ne taie bugetul.
Apropo,
am făcut descoperirea asta singur.
Ce ceva inovator.
Grozav! Până în prezent,
doar un supererou își putea recăpăta puterile,
ca un efect advers al gripei,
dar toată lumea știe asta.
Nu e vorba despre asta, nu? Ai fi idiot să crezi
că ai făcut o descoperire.
Normal că nu e asta!
Pari ocupat.
Să amânăm descoperirea
până moare unul dintre noi. Sper să fii tu primul.
Nici vorbă.
Îmi fac timp pe la ora 17:00 ca să văd măreața,
istorica și deloc inutila ta descoperire.
Neocortex e foarte slăbit. Trebuie să facem ceva.
Știu!
Să-i luăm autograful, până nu e prea târziu.
Stai, am o idee mai bună.
Fac ce-mi face tata mie ca să mă trezesc.
Am făcut clătite cu afine!
Nicio reacție.
Pare greu de crezut,
dar al doilea Kaz e de prisos.
Reactorul nuclear cerebral e suprastimulat.
O să-i explodeze creierul.
Și o să distrugă tot spitalul.
Nu putem permite asta,
azi îmi stă bine freza.
Ca să găsim o soluție, avem nevoie de Kaz și Oliver.
Și cum Neocortex nu te poate readuce înapoi,
va trebui să intru eu în pielea ta.
Va trebui să fac ceva nenatural.
- Să-ți folosești creierul? - Da.
Trebuie doar să gândesc ca tine.
Bună, sunt Oliver! Sunt așa plicticos.
Citesc și urmez regulile.
Folosesc cuptorul în mod normal,
nu ca pe o cutie explozivă.
Ia uite, sunt un curcan!
Oliver, nu te mai prosti!
Stai, știi ce înseamnă asta?
Eu sunt tu, iar tu ești eu. Putem fi o echipă din nou.
Gândește-te la tot ce știi despre
Neocortex, începând cu prima revistă.
Bine, păi...
„Revista Neocortex, ediția princeps, 1983...”
Doamne, treci mai departe!
E un plan foarte simplu.
Trebuie să-l convingem pe unchiul
că nu ești bolnavă
și că ți-am readus eu puterile.
Cu machiajul ăsta vei crea impresia că ești sănătoasă.
- Perfect. - Alan?
Vine unchiul Horace.
Reține, ochii mari,
zâmbește, nu vomita.
Bine, Alan, hai să vedem...
Uau, Skylar!
Super!
Era și timpul să-ți pui machiaj.
Ai strănutat cumva?
Nu, doar a spus:
„Nu-i așa că ești impresionat de leacul miraculos al lui Alan?”
Ia te uită! Tremuri.
Nu, e doar un dans nou.
Îi zice Zgâlțâiala din Philadelphia.
Zgâlțâiala din Philadelphia? Te rog.
Aia se face cam așa...
Vezi? Din șolduri?
Continuă-ți prezentarea, Alan.
După cum observi,
i-am readus puterea de a zbura,
grație leacului miraculos...
supă de pasăre
cu bile de grâu evreiesc.
Dacă nu mă înșel,
cred că ai doar gripă comună.
Îți iau temperatura ca să fiu sigur.
Hopa!
Se pare că n-ai febră.
Dar aici scrie c-ai murit de trei zile.
Bună încercare, Alan,
dar Skylar experimentează un efect advers
al gripei comune.
Puterea ei e temporară.
Și ce dacă! Dă-mi voie să lupt.
- Scuze, nu pot. - Pot lupta! Doar...
O, doctore...
Alan, sunt foarte dezamăgit.
M-ai mințit și ai încurajat-o pe Skylar să-și pună viața în pericol.
Partea bună e că pare că doarme,
ceea ce e o îmbunătățire față de ceilalți pacienți.
Ei bine... Mersi pentru nimic!
Nu-mi pasă ce zice Horace.
Îmi vreau puterile înapoi. Îmbolnăvește-mă mai rău.
O să ling mânerul din stația de autobuz.
Pe cât îmi place să te văd chinuindu-te,
poate că un norm sănătos
e mai bun decât un erou bolnav.
Probabil ai dreptate.
Dar îmi voi recăpăta puterile într-o zi.
Așa cum cred
că vei reuși și tu să-ți impresionezi unchiul.
Mersi!
Și eu mersi c-ai fost un doctor rău
atunci când aveam nevoie.
Cu asta mă ocup.
Iar în revista 471,
i-a prăjit creierul Șoimului Negru,
care a căzut într-un abis și a murit.
Sau oare?
Deci n-avem nimic
în palmaresul lui care să ne ajute.
Stai!
A fost invitat special în ediția 27 a Syphonix.
Acolo,
Cuceritorul l-a împușcat cu un fascicul pulsar
și a declanșat o reacție în lanț în creierul lui.
Dar Syphonix l-a salvat
extrăgându-i energia în exces din creier
și descărcând-o în spațiu.
Nu ne poate ajuta. A pierit într-o alunecare de teren.
- Oare? - Da.
- Oare? - Oricum, nu e aici.
Trebuie să ne dăm seama cum să extragem energie
din creierul lui înainte să explodeze.
Știu.
Defibrilatorul? Îi mai dai energie?
Nu. Surge, inversează polaritatea paletelor.
Nu, Oliver! O să explodeze spitalul.
Feriți!
De ce levitează?
Nu știu.
Poate așa faci înainte să explodezi.
Și acum?
Dă-mi trambulina, Kaz.
Da. Stai puțin.
De ce îți dau trambulina?
Să sar cu capul înainte.
A funcționat.
Oliver a terminat.
Doamne, așa sunt eu?
Văzut din afară, nu e așa drăguț.
Ce s-a întâmplat?
Nimic.
Știi că-ți pot citi...
Măiculiță!
Era să mă omori.
Și, nu, nu-ți dau autograf.
Urăsc să spun asta, dar mi-e dor de vechiul Oliver.
Și mie.
E epuizant să fiu tu.
Îmi poți schimba personalitatea cum era?
Nu glumești?
Chiar îți vrei personalitatea înapoi?
Poți citi minți.
La ce mă gândesc acum?
Că încă-mi vrei autograful.
Chiar îl vreau.
Nu ți-l dau.
Dar te schimb înapoi.
Nu mă simt diferit. Mă întreb dacă a mers.
Da, a mers.
Trebuie să nu mai gândesc ca tine
și să redevin eu.
Gata, sunt Kaz.
Am datorie 300$ la bibliotecă,
ating lucruri, deși Oliver îmi interzice,
mi se distrage atenția ușor... Hei, o pană!
Băieți, se pare că a fost o încurcătură cu evaluările.
Partea bună e
că cineva va fi concediat. Mai multă dramă.
Știam eu că-i o greșeală.
Pacienții mă adoră.
- Unde eram? Primul, al doilea? - Nu, la egalitate cu Kaz, pe zece.
Se pare că Dr. Levine a fost primul.
Poftim? Cine e Dr. Levine?
Ea.
Da, are sens.
Poate jongla.
Subtitrarea: Corina Mihaela Banu