Ezt nézd. Csináltam egy barátság-karkötőt Skylarnek.
Gratulálok. Hivatalosan is egy kilencéves kislány lettél.
Ez szén.
Szénből készült karkötőt adsz neki?
Nem.
Gyémántok. Köszi, Morzsoló.
Miért adod neki?
Mert fontos számomra, mint barát.
Ha esetleg egy óriási öleléssel és csókkal mond köszönetet,
azzal együtt kell élnem.
Oliver, nézd! Ez Experion,
a második legmenőbb tini az univerzumban!
A legmenőbb természetesen Billy Fowler.
Mert ő ezt csinálja.
Nézz rá! Lenyűgöző mágneses ereje van, és a gravitációt is tudja irányítani!
Mit keres itt?
Experion! Nem hiszem el! Jó látni téged!
Nézz rá. Azt hiszi olyan lenyűgöző a mágneses ereje
és hogy irányítani tudja a gravitációt.
Mégis mit keres itt?
Oké, gyerünk!
Kaland minden egyes napunk
De ezt meg nem mondanád
Amikor suliban vagyunk
Majd egyből onnan Munkába gyorsan
Aztán program a képregényboltban
A legújabb számok Friss kiadványok
Kincseket látok, Örömtáncot járok
Azt mondják nekünk, ez nem álom
De láttál már szuperhőst hordágyon?
Világot mentünk? Tudja a fene
Bajban leszünk? Tudja a fene
Hol a helyünk? Tudja a fene
De Szuperdokik vagyunk, ugorjunk bele!
Azokat mentjük, akik másokat mentenek
Suli után kezeljük a helyzetet
Normónak hívnak minket, meglehet
De szuperhősökkel dolgozunk emberek
Ebben a szakmában küzdened kell
Emeld az öklöd és dagadjon a mell
Sosem tudhatod, hogy ez a hely
Mit hoz majd holnap, de készüljünk fel
Világot mentünk? Tudja a fene
Bajban leszünk? Tudja a fene
Hol a helyünk? Tudja a fene
De Szuperdokik vagyunk, ugorjunk bele!
Ő itt Experion. A legjobb barátom a bolygónkról, a Calderáról.
Régen egymás szomszédai voltunk.
Nos, én Oliver vagyok. A legjobb barátja ezen a bolygón.
Régen pedig egy örmény kisbolt szomszédságában éltem.
Kaz vagyok. Te pedig Experion. Én meg Kaz.
Örülök a találkozásnak. Kétszer is.
Hallottam, hogy lecsapott rád a Pusztító, és elvesztetted a képességeidet.
De ne aggódj, valahogy visszaszerzem őket neked, Sky.
Az király. Én helyreállítom az erődet, még ha ez az utolsó dolog is, amit csinálok.
Kedves. De nekem ez lesz az első dolgom.
Mielőtt megtennéd,
használnád a mágneses erődet, hogy megtaláld a kulcsaimat?
A zsebemben voltak! Ott soha nem kerestem volna.
Szóval mit keresel a Szuperkórházban?
És ami még fontosabb, mikor távozol?
Nos, rendbe kell hoznom a veseköveimet.
Elpusztítottam egy meteort, és pár darabja a vesémbe került.
Hihetetlen vagy! Jóképű, vicces, menő,
teljesen olyan, mint én!
Lógjunk együtt egy kicsit, szivi.
Jövök!
Ja, hogy vele.
Sky! Ex! Várjatok meg!
Inkább sétálni fogok.
Alan, ne rajzolj már bajszokat
a női szuperhősöknek a képregényekben.
És ne rajzolj bajszokat a valódi női szuperhősöknek se!
Nem is ezt csinálom.
Létrehoztam a saját képregényem a valaha volt legerősebb hősről.
Magamról.
„Klassz-ember:
Az egyáltalán nem fura szuperhős kalandjai
akit mindenki tisztel.”
Aha. De a Szuperkórház képregény-társasága
nem hajlandó kiadni valami formalitás miatt.
Azt mondják, „rettenetes”.
Szóval úgy döntöttem, magam adom ki, és a normó világban árulom majd.
Hol vesztek képregényeket?
A Birodalomban. De, nem, nem... Alan, ezt nem adhatod ki.
Minden titkát felfedi a Szuperkórháznak.
A normók azt sem tudják, hogy ez a hely létezik.
Azt hiszik majd, kitaláció. És megváltoztattam pár dolgot.
Neked szamárfejed van, Olivernek pedig csigateste.
Nem, hidd el, ez rossz ötlet. Nem adhatod ki ezt a képregényt.
Mintha szükségem lenne a tanácsára
valakinek, aki nem is egy egész szamár.
Szóval mit gondoltok a barátomról?
Nem ő a legjobb?
Ja. Tudod, mit bírok a legjobban benne?
Mi is az a szó, amit keresek?
Semmit.
Semmit nem bírok benne.
Hé! A barátomról beszélsz!
Fogd be a piszkos lepénylesődet!
Oliver, miért nem bírod Experiont? Ez olyan, mintha nem szeretnéd a hasmenést.
Az én bolygómon a „hasmenés” azt jelenti, „cukorka”.
Ha valaha is a bolygódra megyünk, kérlek emlékeztess, hogy vigyek szótárt.
Nézd, egyszerűen csak nem bízom benne.
Azt mondja, barátok vagytok, de nem a barátod akar lenni.
Hanem a pasid.
Micsoda? Csak barátok vagyunk, semmi több.
Sajnálom, de egyetlen fiú sem barátkozik lánnyal, csak ha bele van zúgva.
Ez nevetséges. Mi is barátok vagyunk, mégsem vagy belém zúgva.
Ja, izé, ez igaz.
Fújj, lányok. Tetvesek vagytok. Undi!
Wallace.
Emlékszel, hogy Diaz kitörölte az emlékeinket a Szuperkórházról?
Emlékszem-e, hogy Diaz kitörölte az emlékeimet?
Valójában nem.
Kitörölte az emlékemet arról, hogy kitörölte az emlékemet. Emlékszel?
Valójában nem.
Akárhogy is, olvastam egy módszerről, ami segíthet emlékeznünk.
Álomtáblának hívják. Egy kollázs az életcéljainkról.
Ha minden erőnkkel a táblára koncentrálunk,
segít nekünk elérni ezeket a célokat.
Hadd lássam.
„Emlékezz rá, hol a Szuperkórház. Zúzd porrá.
Pusztíts el Horace Diazt. Látogass el Párizsba, és egyél croissantot.”
Ez nevetséges.
És tegnap reggelire csináltam croissantot.
Azok kiflik voltak!
És igen, udvariatlan voltál a tálalásnál, de nem ugyanaz a kettő!
Szép napot, kedves emberi boltosok!
Én egy emberi képregény-készítő vagyok, egy tuti biztos
emberi bestsellerrel az emberi kezeimben.
- Szeretnénk segíteni. - Nem is.
Igaza van, nem szeretnénk.
Nos, nem fogadok el nemleges választ.
- Elolvassátok a képregényem? - Nem.
Tényleg nem fogad el nemleges választ.
- Azt elfogadod, hogy „nyet”? - Nyet.
- És azt, hogy „chigaimasu”? - Chigaimasu.
És...ezt?
Oké, elmondom, mi lesz.
Beszéld ezt meg az épp most felvett képregény-konzultánsunkkal.
Gus, olvasd el a kölyök képregényét.
- Mi a hasznom ebből? - Könyörtelenül bírálhatsz valaki mást.
Benne vagyok! Ronda vagy!
Ne engem! Őt. És ez rosszul esett.
Igen, a legjobbat hozza ki abból, amilye van.
Mielőtt döntenél a képregényemről,
el kell mondanom, nem fogadok el nemleges választ.
Azt elfogadod, hogy...
Rendben van.
Rendben, Citadel, az áthatolhatatlan bőröd miatt
ezt a hiperérzékeny sztetoszkópot fogom használni.
Jajj, jajj!
Ez annyira érzékeny, hallottam, ahogy leesik egy gombostű!
Egy kötőtű. Hondurasban.
Így már jobb.
Nem hallok mást, csak...Experiont?
A terv tökéletesen működik.
Odalopózom Skylarhez, és amikor a legkevésbé számít rá...
megfojtom!
Meg fog halni!
Jajj, ne!
Tudtam, hogy nem bízhatok benne, de még annál is rosszabb, mint gondoltam!
Jajj! Ez rettenetes!
Bocsi, de hallottam, ahogy Horace a zuhany alatt énekel.
Tönkreteszi Beyonce-t!
Oliver, mi olyan sürgős? Mindent félredobtam, hogy iderohanjak.
Ami kellemetlen, mert épp az öcsémet fogtam.
És miért írtad azt, „hozd a fekete cucct”?
Buta szövegjavító! Úgy értettem, „gyorsan gyere ha tudsz”.
Akkor ezt megtartom magamnak.
Nézd, kihallgattam Experiont,
és igazad van, nem akar a pasid lenni.
- Mondtam. - Az exed akar lenni,
mert meg akar ölni téged!
Oliver, hagyd abba! Experion tényleg törődik velem.
Visszarepít a szülőbolygómra.
Úgy hiszi, vissza tudja állítani az erőmet.
Ne! Nem mehetsz el vele!
Azt mondta, meg fog fojtani amikor nem számítasz rá.
Elég! Mennem kell.
Experion befizetett egy teljes körű wellness-kezelésre öttől.
Talán új hajat is csináltatok.
Experion a kezelés alatt fogja megtámadni!
Teljesen védtelen lesz, amikor a lábát áztatja
a forró gyógyvízben, viasszal a kezein,
aromaterápiás illőolajat lélegezve.
Őrülten sokat tudsz a wellness-kezelésekről.
Anya-fia program. Ne ítélkezz!
Experion mindenkit átvert, de két arca van.
Csakúgy, mint a kétarcú gonosznak a Morzsoló Visszatérben.
Neki volt a legjobb beszólása:
„Miért nem mondod ezt az arcomba? A másik arcomba.”
Várj! Van egy ötletem.
Csalinak használom Skylart, csapdába ejtem Experiont, hogy felfedje gonosz énjét.
Hogy lesz Skylar a csali, ha nem is hisz neked?
Tudom a módját.
Meg akartad fojtani Skylart, igaz?
Hogy micsoda?
Nem sikerült, mert én nem Skylar vagyok!
Tudom. Egyáltalán nem hasonlítasz rá.
Gesztenyebarna haja van, rózsaszín csíkkal.
Neked meg fekete parókád van, lószőrből.
Ez volt az egyetlen paróka, amit találtam.
Nincs könnyű hozzáférésem parókákhoz!
Mi folyik itt?
Elkaptam Experiont, ahogy megpróbált megölni téged!
Kaz pedig az egészet levideózta!
Igen, ezzel kapcsolatban... Elfelejtettem megnyomni a felvétel gombot.
Hé, be tudnál jönni újra?
Skylar, nem tudom, miről beszél Oliver.
Add fel!
Hallottam, hogy azt mondod, meg fogod fojtani, most meg egy lánc van nálad.
Most megfogott!
Igen, van nálam egy lánc. Egy tizennégy-karátos arany nyaklánc.
- Ez egy ajándék. - Hoppá. Fordulat.
De hallottam, hogy azt mondod, „meg fog halni!”
Az izgalomtól, miután meglátja a nyakláncot.
Gyönyörű! Meg tudnék halni érte!
Mondtam.
Tényleg. Jól megmondta neked.
Oliver, mi a bajod? Mondtam, hogy nem akar megölni.
Vagy...meg akart ölni a kedvességével?
- Menj innen. - Jó.
Később, haver!
Sokat gyakoroltam.
Ne haragudj Oliver miatt.
Csak védeni próbál. Valójában jó srác.
Védenie is kell téged.
Mert...én valójában rosszfiú vagyok.
Micsoda?
Nem tudok mozogni! Miért csinálod ezt?
A Pusztítónak dolgozom.
Tart tőle, hogy visszanyered az erőd és bosszút állsz.
Szóval azt akarja, hogy vigyelek el hozzá.
- Ezt nem teheted! - Dehogynem.
Olyan könnyű az egész, mint elvenni a hasmenést egy kisbabától.
Elolvastam a képregényed, és azt kell, hogy mondjam...
- Imádtam! - Ez fantasztikus!
Van pár apró kérdésem:
A három vak egérnek mindenképp egérnek kell lenniük? Nem lehetnének nindzsák?
Az idős néninek pedig mindenképp egy cipőben kell laknia?
Ez nem túl irigylésre méltó.
- Miről beszélsz? - A történetedről.
Micsoda? Rossz dolgot olvastál el! Ez egy gyerekkönyv!
Jó. Akkor mutasd a tiédet, Mr. Szegénylegény.
Clyde, ez nem fog működni.
Az egész napot elpazarlod az álomtábla bámulásával.
Nem is igaz. Segített elérnem az első életcélomat:
„Bámuld egész nap az álomtáblát”.
Nos, én kiötlök valami konkrétabb tervet,
amíg te arra vársz, hogy valaki varázslatos módon
kifecsegje a Szuperkórház összes titkát...
Az én képregényem egy egyáltalán nem fura szuperhősről szól,
aki egy szupertitkos kórházban dolgozik, melynek neve...
„Szuperkórház”.
Tervem első lépése:
alagutak egész hálózatát ásni, míg meg nem találjuk a bejáratot.
Ott gürcöl a sokkal kevésbé vonzó, hídimádó bácsikája,
Horace Diaz uralma alatt.
Második lépés: koccintani a győzelmünkre ezekkel a finom turmixokkal.
A csavar pedig az,
hogy ez a szupertitkos szuperhős-kórház valójában...
egy igazi kórházban van.
Harmadik lépés: eljátszani ezt a gyászdalt az ősellenségünk temetésén!
Bocsi, de nem tetszik. Ez a kölyök meglehetősen ellenszenves.
A fejed az, ami meglehetősen ellenszenves!
Igazából azt mondják, kedves mosolyom...
Azt mondtam, ellenszenves!
Hűha. Az írók olyan érzékenyek.
Most pedig csendben kisétálunk a kórházból,
és ha szökéssel próbálkozol, újra mozgásképtelenné teszlek,
és elpusztítom a kis normó barátaidat.
Skylar, bocsánatot akarok kérni.
Experion, sajnálom, amit mondtam.
És amit a naplómba írtam.
Rajzolt egy nagyon aljas képet rólad...
Hé! Ne olvasd a naplómat!
Hát, tényleg mennünk kell.
Várjatok!
Skylar, nagyon fogsz hiányozni.
Szóval csináltam neked egy ajándékot emlékbe.
Egy barátság-karkötőt.
Gyémántok? Hűha.
Jobban szeretem a szenet, de köszönöm.
Viszlát, Skylar.
Remélem, visszakapod az erődet.
- Vigyázz rá, Experion. - Ne aggódj, vigyázni fogok.
- Nem kellene kijelentkeznetek? - Igazad van.
Nem hiszem el, hogy Skylar visszamegy a bolygójára.
Nem hiszem el, hogy gyémántot adtál neki szén helyett.
Semmit nem tudsz a nőkről.
Várj! Azt mondta, jobb szereti a szenet,
de a 35. számban
szénnel érintkezve cselekvésképtelenné válik, amikor megmenti a bányászokat!
Igaz! Ez az egyik gyengéje!
Tudja, hogy tudjuk, és jelezni próbál nekünk!
Meg kell állítanunk!
Azt hiszed, elbújhatsz?
Gondolkozz! Kell, hogy legyen gyengéje.
Nem lát a sötétben. Egyik calderai sem.
Akkor Skylar sem fog látni.
Vannak itt valahol éjjellátó szemüvegek!
Skylar, kapd el!
Kaz, a lámpákat!
Skylar, vigyázz!
Szóval...ettől még lehetünk barátok?
Persze!
Ja, hogy vele.
Megmentetted az életem. Szerencsére vetted a jelzésem a szénről.
Jobban ismersz, mint ahogy én Experiont.
Erre valók a barátok.
És sajnálom, hogy nem kapod vissza az erődet,
de örülök, hogy rendben vagy.
Én is.
Szóval, akarsz lógni? Megnézünk egy filmet?
Remekül hangzik!
Ja, hogy vele. Persze.
Helló, kedves emberi boltosok!
Adok nektek még egy utolsó emberi esélyt, hogy megvegyétek a képregényem,
ami...a Szuperkórházban játszódik.
Bocsánat, mit mondtál?
Megveszitek a képregényem?
És tudjátok, nem fogadok el nemleges választ.
- Azt elfogadod, hogy „non”? - Non.
- És azt, hogy „hayir”? - Hayir.
- Hapana? - Hapana.
- Nahim? - Nahim.
Nézd kölyök, sajnáljuk, de már megtaláltuk a következő nagy durranást.
Az első kép...egy fal!
De nem akármilyen fal!
Egy fal...tojással a tetején!
Folytasd!
Mit csinál ott ez a tojás?
Ez a fal az otthona? Le akar ugrani?
Ne! Ne ugorj, Tojás Úr! Van miért élned!
Nincs is, ő csak egy tojás.
- Attól még törődöm vele! - Rendben.