Hele, koukni! Nespoutaný Zlo!
Tak děsivá videohra, že k ní dávají lampičku.
Musíme ji mít.
Jo, potřebuju novou lampičku, ta moje je hrozně dětská.
NESPOUTANÉ ZLO
Ne tak rychle, syčáku.
Kdo jste?
Jmenuju se Bryan, s „y.“
A „r“ a „a“ a „n“ a „b.“
Ale v jiném pořadí.
Majitelé mě pověřili vedením,
jeli na shromáždění komiksových prodejců, co vypadají jako dvojčata.
A já vám tu hru neprodám.
Je příliš násilná a nejste na ni dost vyzrálí.
Bryane, drahý příteli,
faktem je, že kolega a já jsme neobvykle vyzrálí,
vlastně tak vyzrálí, že říkáme vyzrálí s „s.“
Když vyměníte „z“ za „s,“ vznikne víte co.
Nápověda hnůj.
Nemůžete si ji koupit.
Tečka.
To zní jako vykřičník, ne jako tečka.
Poslouchej…čárka.
Nekoupíte si ji, vykřičník. Rozumíte?
Otazník.
Možná je to dobře,
kdybychom ji měli, nedokončili bychom projekt do bioly na pondělí.
Jakej projekt do bioly?
Poslední měsíc jsme měli fotit a popisovat vývoj larev housenky na motýla.
Asi jsem chyběl, když to zadávali.
Ne, byls tam.
Dali nám je před měsícem.
Pamatuju si, že ses smál, protože ve slově „motýl“ je „týl.“
Je v tolika slovech.
Hotýlek, týlu, týly.
Prostě si nepamatuju, že mi někdo dal larvy housenky.
Už si vzpomínám.
Dal jsem si je do batohu.
Tak jo,
Dobrodrůžo každej den,
Ale když jsem ve škole,
Kyselej ksicht jsem.
Ze školy padám, ve tři makám,
Dám si komiks, než na cestu se vydám.
Nový čísla a superschopnosti,
Nemuset makat, jsme tu do šesti.
Každej říká „nebuď na palici“,
Ale viděls superhrdinu v nemocnici?
Zachráníme dnes svět? To nevíš.
Jsme v bezpečí? To nevíš.
Tady, nebo jinde? To nevíš.
My jsme Mighty Med, připrav se, pojď!
To my po škole zachraňujeme svět,
Otočíme stránku, do akce hned.
Prej jsme norma, normálně fantastický,
Hrdiny vídáme skoro vždycky.
Tady se musíš bít,
Zatni pěst a bojuj, tak to má být.
Vše je tajný, neřekneme nic,
Zejtra to samý co dneska, nic víc.
Zachráníme dnes svět?
To nevíš, jsme v bezpečí?
To nevíš. Tady, nebo jinde?
Nevíš, ale my jsme Mighty Med,
Připrav se, pojď!
Kluci, potřebuju pomoct, chystám se na průlomový zákrok.
Proč operuješ hračku?
Jestli chceš vyměnit baterky, máš špatný nářadí.
Potřebuješ malinkatý křížák.
Nedělej si srandu z doktora Křížáka.
Má kvůli tomu nízké sebevědomí.
Není tak velká, jak by chtěl.
Zdravím, Phillipe.
Obrovská hlava.
To říkáš jen tak.
Počkat!
To není hračka, to je Mozková Hmota.
Jestli rozmrzne, bude z něj zuřivá bestie.
Vyléčím ho tímhle pokusným sérem.
Ale nejdřív odstupte.
- Kvůli bezpečí? - Ne.
Jeden z vás jedl salám.
Kde to jsem?
Co se mi stalo?
A kdo tu jedl salám?
Mozková Hmoto, to jsem já, doktor Diaz.
Píchnul jsem ti sérum, které by ti mělo dát schopnosti,
které jsi chtěl, kromě těch vedlejších účinků.
Neuvěřitelné.
Vyzkoušejme je, začneme se superviděním.
Kolik prstů ukazuje muž na rohu Walnut a čtvrté?
Tři.
Budu ti muset věřit, nemám supervidění.
Další. Použij telekinezi a zvedni ten květináč.
Takže nic.
Viděls to?
Sérum mu změnilo některé schopnosti. Teď umí urychlit růst věcí.
To je neuvěřitelný.
Uvědomuješ si, co můžeš dokázat?
Ukončit světový hlad? Obnovit Amazonský deštný prales?
Ne, něco, co pomůže mně.
Pomůžeš mi s projektem do bioly?
Určitě umíš udělat z vajíček housenky motýly za 30 sekund místo 30 dní.
Teď ne, dívám se na film v kině v Omaze.
Vždycky sedím za někým s velkou hlavou.
A na velikost mé hlavy si nikdo nestěžuje.
Skylar, můžu ti říct něco osobního?
Ne.
Díky.
Doufal jsem, že mi pomůžeš.
Těžko se to říká,
ale moje tělo prochází nějakými…
změnami.
No, to jsou skvělý zprávy.
Jakými změnami?
Když se někdy náhle polekám…
Ne.
Nemůžu ti to říct.
Je to příliš trapné.
To nevadí, Alane.
Nemusíš mi to říkat.
Protože stačí když udělám…baf!
Vidíš?
Podívej se na mě! Co mám dělat?
Pomoct Santovi se saněmi?
No tak.
Proč si nepromluvíš s Horacem? Je to tvůj strejda.
Zbláznila ses?
Je mi nepříjemný mluvit s ním o tomhle.
Prosím, jsi velká hrdinka.
Zasvětila jsi život pomoci lidem. Nemůžeš mi pomoct?
Páni, myslíš, že jsem pořád hrdinka?
Ne!
Řekl jsem to, jen abys udělala to, co chci.
Ty fakt neumíš poprosit o pomoc.
Ale dobře, pomůžu ti.
Díky.
Ale slib, že Horacovi nic neřekneš.
Nepochopil by to.
A je to zapálený lovec.
Čau, Sovice.
Prý jsi s Veritasem, superhrdinnou Sovou pravdy.
A víš, kdo otevřel zobáček?
Ptáček.
Chápeš to?
Vlastně to byla Sluneční Erupce, je to drbna.
Mozková Hmoto, fakt díky za pomoc s projektem.
A díky, že nebudeš fňukat.
Byl jsem zmenšený a zmražený roky.
Neplánoval jsem, že jako první ze všeho urychlím vývoj housenky na motýla.
Cos chtěl udělat jako první?
Vrátit film, který jsem si půjčil z videopůjčovny.
Pořád existujou, ne?
Jo, jasně.
Pak bychom ti mohli koupit tenisky s kolečkami.
Ty už mám.
Fajn, tady jsou housenky. Vyrobme pár motýlů.
Nějak to nefunguje.
Místo toho, aby byly starší, jsou mladší.
Jsou z nich vajíčka.
Ne, musím to odevzdat.
Nemůžu dostat horší známku než C.
Nebo D a z toho udělám B, když uprostřed udělám čárku.
Sakra, z Veritase je vejce. Co budeme dělat?
Nevím, jak ty, ale já fičím.
Co řekneme Sovici?
Říkám nic.
Souhlasím.
Promiň, Vejce Pravdy.
To je ironie lhát o tomhle.
Skylar, můžu ti říct něco osobního?
- Ne. - Díky.
Bojím se o Alana.
Je divnější než normálně.
Zeptal bych se ho, ale je mi nepříjemné s ním probírat osobní věci.
To je vtipný, protože mně je nepříjemný probírat osobní věci s tebou.
Proč je to vtipné? Kdybys to řekla se srandovním kloboukem…
Ne, pořád to není vtipné.
Hele, podle mě máte dvě možnosti.
Zkus s Alanem navázat vztah, potřebuje otcovskou postavu.
Nebo můžeš vycouvat jako zbabělec a strčit hlavu do písku.
Horace Diaz nestrká hlavu do písku.
Ne s takovou kšticí.
Ale když to jde, vycouvá jako zbabělec.
Díky za pokec.
Olivere, vstávej.
Jaks mohl zaspat? To dělám já.
Vstávej.
Musíme spravit Mozkovou Hmotu, musí mi pomoct s projektem.
No tak, hola, hola, škola…
Nevolá?
Kámo, jsem vyčerpanej, spal jsem jako miminko.
Vrať se tak za deset let.
Hele, uklidni se, co to…
Vypadám na čtyři.
Když Hmota omladil ty housenky a sovu, asi jsi stál moc blízko.
Tvoje tělo je o deset let mladší.
A proč ne můj mozek?
A proč se to nestalo hned, když mě zasáhl?
A proč se mi zmenšilo i oblečení?
Nevím, na vědu nemám hlavu.
Nemám ani ten projekt do bioly.
Co budu dělat?
No, do školy takhle nemůžeš.
Dáš mi svůj projekt do bioly?
- Proč mě držíš za ruku? - Nevím, instinkt?
Přestaň, je to divný.
Celý je to divný.
Musíme najít Mozkovou Hmotu, ale Horace se nesmí dozvědět…
Kazi!
Kdo je ten roztomilouš?
To je můj synovec.
Je to zlatíčko.
Ochranko, odveďte toho chlapečka a udělejte z něj krychli.
Horaci, to jsem já, Oliver.
Kazi, cos to udělal?
Mozková Hmota nešťastnou náhodou omladil Olivera.
Teď je z něj čtyřletý kluk a je jako klíště.
- Úžasné. - Ne, to není úžasné.
Šli jsme sem věčnost.
Chtěl si pohladit každýho pejska, kterýho viděl.
Dobrá zpráva, poladil jsem jeho schopnost,
takže tě může dát do normálu, jestli chceš.
Ano, prosím.
V tomhle věku se s ním nedá domluvit.
Dobře, nehýbej se.
Ale ne.
Co se stalo?
Zdá se, že jsme čtrnáctku trochu přešvihli.
Trochu?
Je mi přes 30?
To už jsem skoro v hrobě!
Budeme muset udělat ještě pár testů.
Co mám mezitím dělat?
Šetřit na důchod?
Nevadí, vím, co s tím.
Můžu vám pomoct…čárka, pane?
Otazník.
Ano, můj 30letý bratr by si rád koupil Nespoutaný Zlo.
Pořád mě držíš za ruku!
Phillipe, můžu ti říct něco osobního?
Ne.
Díky.
Chci, aby spolu Alan a Horace mluvili a aby přestali mluvit se mnou.
Počkat.
Horace je ve spolce.
Když tam Alana pošlu a vylekám ho, Horace uvidí, co se mu děje,
což prolomí ledy, a začnou o tom mluvit.
Co myslíš?
Nevím, kdo je Horace, Alan, ani ty.
Nedávno jsem tu začal pracovat, a už toho lituju.
Alane! Běž hned do spolky!
Nemůže to počkat? Mám práci, musím být mimo spolku.
Je to urgentní, něco tam teče.
Tak zavolej správce.
Nemůžu, protože…
Teče správce.
Tečou z něj tělní tekutiny… Všude.
A jedině ty ho můžeš zachránit.
Páni, konečně všichni uvidí, že Alan Diaz je statečný hrdina a…
Nebolí to?
Jo.
A to jsou jen bodliny, které vidíš.
Je to paráda mít 30letýho bráchu.
Můžeš si pronajmout průmyslový vakuum.
A můžeš mě kdekoli odvézt, třeba do půjčovny industriálního vakua.
Mozková Hmota mě zestařil o 30 let, nepřičaroval mi auto.
Takže ti je 30, a nemáš auto?
To je ubohý.
No tak, Olivere, klid.
Chováš se jako starej bručoun.
DOMÉNA
Kámo?
Je ze mě můj otec.
Doslova.
Můj žaludek, vlasy, můj taneční styl.
Asi na tebe ještě působí moc Mozkový Hmoty.
Ale klid, protože jestli počítám správně, tímhle tempem budeš za hodinu…
v mrtvých letech.
Fajn, můžeš panikařit.
Hmoto, můžu tvému mozku říct něco osobního?
Ne.
Díky.
Přemýšlím nad slovy Skylar, že bych měl Alanovi dělat tátu.
Ale přijde mi, že už je pozdě.
Rád bych ti pomohl, ale jsem tamhle.
Díky za pokec.
Alane, poslouchej.
Nepotřebuju jasnovidce, abych viděl, že tě něco trápí.
Ale máme tu jasnovědkyni a ta mi řekla, že tě něco trápí.
Pojď si sem sednout a svěř se mi, jak potřebuješ.
Nezáleží, jak dlouho potřebuješ.
Nic mě netrápí.
No, udělal jsem, co jsem mohl.
Mozková Hmota, můžu ti říct něco osobního?
Ne.
Díky.
- Jde o Horace a Alana. - Jsou uvnitř.
Jestli mě omluvíš, mám 2 200 zpráv na záznamníku.
Všechny od matky.
Musím vymyslet, jak Alana vyděsit.
Alane, můžeš mi říct cokoli.
Slibuju, vždy tě podpořím a neodsoudím tě.
Tak jo.
Já jen…
To je smrad.
Díky, Hrůzostrašná Dámo.
Co se mi to děje?
To je zcela normální.
U spousty lidí se ve tvém věku objeví nové schopnosti.
- Fakt? - Ano.
Zdědil jsi schopnost svého dědečka proměňovat se ve zvířata.
Až se své schopnosti naučíš ovládat, budou ti užitečné.
Takže dostanu slevu na motokáry, kde zvířata jedou zadarmo?
Měl bych tě víc brát ven.
Když budeš mít problém, kdykoli za mnou přijď.
Ale jestli chceš být silný a nevyjadřovat se, tak nevadí.
Můžeš být i slabý a nevyjadřovat se. Cokoli plus nevyjadřování se je fajn.
Skylar, díky, žes mě vyslechla.
Vím, že smrdím,
a teď ještě k tomu smrdím jako tchoř.
Horaci, Oliver nezastavitelně stárne.
Máme hodinu, než ho ztratíme.
- Kde je Mozková Hmota? - Na letišti.
Měl tam celou dobu zaparkované auto.
Prý jim dluží 65 tisíc dolarů.
Musíme zjistit, jak to stárnutí zastavit,
než Oliver zemře nepřirozeně přirozenou smrtí.
Nemá skoro žádný puls.
Asi je konec, Olivere.
Aspoň ses dožil slušného věku.
O čem to mluvíš?
Žil jsem do 14 let a pak den.
Horaci, je to tvoje chyba.
Nestalo by se to, kdyby ses Hmotu nepokusil spravit.
Vaječinu bez porušení žloutku neuděláš.
Nebo bez porušení slibů.
Když někomu slíbíš vaječinu, a neuděláš ji.
Vejce. To je ono.
Hned jsem tu, Olivere, nehýbej se.
Je mi 90, kam bych šel?
Na Floridu?
Vylíhla se.
Vajíčka housenky!
Fuj.
Fajn.
Vím, že to není stoprocentní, ale vejce by mohly pomoct.
Vím, kam tím míříš. Uděláme si plněnou omeletu.
Ne, když měl Mozková Hmota schopnost omlazovat,
omladil housenky, a stalo se z nich tohle.
Jestli jsou ta vajíčka ještě nějak ovlivněná a Oliver je sní, tak omládne.
To by mohlo zabrat.
Kdyby ne, tak plněné omelety?
Sluneční Erupce, uvaříš je?
Fajn.
Oliver, sněz tyhle vejce ze slepice, které jsem koupil v obchodě.
Zachránils mu život!
Ale nedals mi omeletu.
Dals mi jen omeletu porušených slibů.
Proč jsem ti o nich vůbec říkal?
Kazi, díky, žes mě zachránil.
Ale nechci, aby mi byly zase čtyři.
Musíš něco vyměnit.
Fajn, budeme na tom dělat.
Myslím tím,
že mě musíš přebalit.
Ještě nechodím na nočník.
Myslím, že jsem našel řešení.
Tahle mandarinka je z rostliny, kterou Hmota urychlil ze semínek,
takže když si trochu dáš, měl bys být normální.
- Zabralo to! - Jo!
Jsi zase normální, můžeme se soustředit na důležitý věci.
Užívání si přítomnosti místo toho, abychom chtěli být starší?
Ne, hraní videoher, ze kterých máš noční můry, jako Nespoutaný Zlo.
Tak jo.
Čaute, co to…
Co to je?
Víš, co to je?
Můj novej projekt do bioly.
Alane, tady.
Titulky: Fabiána Tetamenti