Sjekk her! Unbridled Mayhem.
TV-spillet som er så urovekkende at det har eget nattlys.
Dette må vi ha.
Jeg vet det. Jeg trenger nytt nattlys.
Mitt er så barnslig.
Ikke så fort, rakkerunge.
Hvem er du?
Navnet er Bryan, med Y.
Og en R og en A og en N og en B.
Men ikke i den rekkefølgen.
Wallace og Clyde ga meg ansvaret
mens de er på konferansen for eneggede tvillinger med tegneseriebutikk.
Jeg selger dere ikke dette spillet.
Det er for heftig, og dere er ikke gamle nok til å spille.
Bryan, min gode mann.
Det har seg faktisk sånn at min medsammensvorne og jeg
er utrolig modne.
Så modne at vi utaler "moden" som "muuden".
Erstatter du m-en i "muuden" med en d, blir det "duden".
Det er festlig, da.
Dere får ikke kjøpe spillet.
Punktum.
Det virka mer som et utropstegn enn et punktum.
Hør her... Colon.
Ikke noe spill! Utropstegn. Er det forstått?
Spørsmålstegn.
Kanskje det er like greit, Kaz.
Om vi kjøpte det, hadde vi spilt hele helga i stedet for
-å gjøre ferdig naturfagprosjektet. -Hvilket prosjekt?
Den siste måneden
skulle vi ta bilder av og fulgt med på utviklingen
fra sommerfugllarve til sommerfugl.
Jeg må ha vært fraværende da de ble delt ut.
Nei, du var der.
Du fikk dem for en måned siden.
Jeg husker at du lo, siden ordet "butterfly"
har ordet "butt", rumpe, i seg.
Som så mange andre ord.
Rumpetroll, rumpetaske, rumpe.
Jeg husker ikke at vi fikk sommerfugllarver.
Nå husker jeg det.
Jeg la dem i sekken min.
Ok. Kjør!
Hver dag er et eventyr
Men du ser det aldri på oss
Vi går tidlig Jobb etter skole
Lese seg opp Før ferden begynner
Nye hefter og superkrefter Vi kunne holdt på i timevis
Ikke noe stress?
Men superhelten er ikke noe tess Redder vi verden i dag?
Er vi trygge i dag?
Vil vi rømme eller bli?
På Supersykehuset Må vi stå på
Vi redder de som redder folk
Vi blar om og går til verks
De kaller oss normo, normalt fantastisk Vi møter superhelter
Med et sånt liv Må man ha mye giv
Du må slåss for det som er rett
Vi vet aldri hva som venter
Vi gjør det samme i morgen som i dag
Redder vi verden i dag?
Er vi trygge i dag?
Vil vi rømme eller bli?
På Supersykehuset Må vi stå på!
Jeg trenger hjelp. Jeg gjennomfører en banebrytende prosedyre.
Hvorfor opererer du en leke?
Det er feil verktøy til å skifte batterier med.
-Du trenger et bitte lite Phillips-hode. -Ikke gjør narr av hodet hans.
Han er veldig var for det. Det er ikke så stort som han ønsker seg.
Hei, Phillip.
Så stort hode du har.
Det sier du bare.
Vent!
Dette er ikke en leke. Det er Brain Matter.
Om han tiner, blir han til ukontrollerbart monster.
Jeg tror jeg kan kurere ham med dette serumet.
Ta et steg tilbake først.
-Pga. sikkerhet? -Nei.
Én av dere har spist salami.
Eh...
Hvor er jeg?
Hva har skjedd med meg? Hvem har spist salami?
Det er meg, dr. Horace Diaz.
Du har fått et serum som skal gi deg alle superkreftene
du prøvde å skape selv, men uten bivirkningene.
Det er fantastisk.
Vi tester superkreftene. Vi begynner med lasersyn.
Hvor mange fingre holder mannen på Walnut og 4. gate opp?
Tre.
Jeg må bare stole på deg. Jeg har ikke lasersyn.
Neste! Bruk telekinesen din til å løfte blomsterpotta.
Ingenting, altså.
Så dere det? Serumet må ha endret noen av superkreftene.
Nå får han ting til å eldes og til å vokse.
Det er utrolig.
Skjønner du hva du kan få til med slike krefter?
Få slutt på hungersnøden i verden.
Bygge opp regnskogen i Amazonas.
Nei. Noe som påvirker meg.
Kan du hjelpe meg med naturfagprosjektet?
Du kan vel få sommerfugllarveegg
til å bli sommerfugler på 30 sekunder, ikke 30 dager.
Ikke nå. Jeg ser på en film
i en kino i Omaha.
Jeg blir alltid sittende bak han fyren med kjempehode.
Ingen klager noen gang over at mitt hode er for stort.
Kan jeg få snakke med deg om noe personlig, Skylar?
Nei.
Takk.
Jeg håper du kan hjelpe meg.
Det er vanskelig å si dette,
men kroppen min gjennomgår en slags...
forandring.
Det må være gode nyheter.
Hva slags forandring?
Noen ganger, når jeg brått blir skremt...
Nei.
Jeg kan ikke si det.
Det er for flaut.
Det går bra, Alan.
Du må ikke si det.
Fordi jeg kan bare gjøre sånn. Bø!
Ser du det?
-Se, da! Hva skal jeg gjøre? -Trekke julenissens slede?
Gi deg.
Kan du ikke snakke med Horace? Han er jo onkelen din.
Er du gal?
Sånne ting kan jeg ikke snakke med ham om.
Du er jo en dyktig superhelt.
Du viet livet til å hjelpe folk. Kan du hjelpe meg?
Jøss. Ser du fortsatt på meg som superhelt?
Nei!
Jeg sa det bare for å lure deg til å gjøre det jeg ville.
Du er dårlig til å be om hjelp, altså.
Men greit, jeg skal hjelpe deg.
Takk.
Men lov meg at du ikke nevner dette til onkel Horace.
Han vil aldri forstå det.
Han er også en ivrig jeger.
Hei, Uglejenta.
Jeg hørte at du var med Veritas,
superhelt-sannhetsugla.
Vet du hvem som sa det?
En liten fugl.
Skjønner du?
Det var faktisk Solstorm, hun er ganske sladrete.
Brain Matter, jeg setter pris på at du hjelper meg med prosjektet,
så det hadde vært fint om du ikke klagde sånn.
Jeg har vært krympet og frosset ned i årevis.
Å gjøre larver til sommerfugler var ikke det første jeg så for meg å gjøre.
Hva var det første du ville gjøre?
Levere filmen jeg lånte i den lokale videosjappa.
Slike butikker fins ennå, sant?
Ja da.
Etterpå kan vi kjøpe joggesko med hjul under.
Det har jeg allerede.
Ok. Her er larvene. La oss skape sommerfugler.
Noe er galt med kreftene dine.
I stedet for å gjøre larvene eldre, gjør du dem yngre.
Nå er de egg.
Nei! Jeg må levere denne oppgaven.
Jeg kan ikke få dårligere enn C.
Eller D, så kan jeg gjøre den om til en B med en strek gjennom.
Oi. Nå er Veritas blitt til et egg. Hva gjør vi nå?
Jeg vet ikke hva du skal gjøre, men jeg skøyter av gårde fort som fy.
Hva sier vi til Uglejenta?
Ingenting.
Jeg er enig.
Beklager, Sannhetsegg.
Det føles så ironisk å lyve om dette.
Kan jeg få snakke med deg om noe personlig, Skylar.
-Nei. -Takk.
Jeg er bekymra for Alan.
Han oppfører seg enda snålere enn vanlig.
Kunne spurt hva som er galt, men det er rart å diskutere personlige ting med ham.
Artig, for jeg føler meg ikke komfortabel
med å diskutere personlige ting med deg.
Hvorfor er det artig? Kanskje om du sa det med en hatt på.
Nei, fortsatt ikke artig.
Slik jeg ser det, har du to valg.
Du kan prøve å utvikle et meningsfylt forhold med Alan,
som trenger en farsfigur.
Eller så kan du feige ut og stikke hodet i sanda.
Horaz Diaz stikker ikke hodet sitt i sanda.
Ikke med alt dette håret.
Men han feiger ut så ofte som mulig.
For en fin prat.
Våkne, Oliver!
Hvordan kunne du forsove deg? Det er min greie.
Stå opp.
Vi må prøve å fikse Brain Matter, så han kan hjelpe meg med oppgaven.
Kom igjen. Opp og stå, nå... Å!
Hva i alle...?!
Jeg er helt utslitt, kis.
Jeg sov som et barn.
Det var som for ti år siden.
Ta det med ro. Hva er...
Det ser ut som jeg er fire år gammel!
Da Brain Matter reverserte alderen på larvene og ugla,
må du ha stått langs kraftlinjene.
-Kroppen din har blitt ti år yngre. -Hvorfor har ikke hjernen min det, da?
Hvorfor skjedde det ikke med én gang etterpå?
Hvorfor ble klærne mine mindre også?
Jeg vet ikke. Jeg suger i naturfag.
Jeg har ikke engang gjort oppgaven min.
Hva skal jeg gjøre?
Du kan ikke gå på ungdomsskolen sånn...
Kan jeg få naturfagoppgaven din?
-Hvorfor holder du meg i hånda? -Jeg vet ikke. Instinkt?
Slutt. Det er rart.
Alt dette er rart.
Vi må finne Brain Matter, men Horace kan ikke få vite...
Å, Kaz!
Hvem er denne lille søtnosen?
Det er... nevøen min.
Så nusselig han var, da.
Vakter, fjern denne skjønne lille gutten og skjær ham opp i småbiter.
Horace! Det er meg, Oliver.
Hva har du gjort, Kaz?
Brain Matter utsatte ved et uhell Oliver for aldringsreverseringen.
Nå er han fire år gammel, og han er veldig klengete.
-Fantastisk. -Nei, det er det ikke.
Det tok en evighet å komme seg hit.
Han ville stoppe og klappe hver eneste hund han møtte.
Gode nyheter. Jeg har finjustert Brain Matters aldringskraft.
Nå kan han gjøre deg normal igjen, om du vil.
Ja, takk.
Det er umulig å snakke med dem når de er på denne alderen.
Ok. Stå stille.
Oi.
Hva skjedde nå?
Vi gikk visst et stykke forbi 14.
Et stykke?
Er jeg i 30-åra?
Da er jeg nesten død, da!
Vi får vel teste Brain Matter litt mer.
Hva skal jeg gjøre i mellomtiden?
Begynne å spare til pensjon?
Glem det. Jeg vet akkurat hva jeg gjør.
Kan jeg hjelpe deg... komma sir?
Spørsmålstegn.
Ja, min bror på 30 vil gjerne kjøpe
Unbridled Mayhem , er du snill.
Du holder meg fortsatt i hånda!
Phillip, kan jeg få snakke med deg om noe personlig?
Nei.
Takk.
Jeg prøver å finne ut hvordan jeg får Alan og Horace
til å snakke med hverandre, og ikke meg.
Vent.
Horace er på personalrommet.
Om jeg får Alan inn dit,
og skremmer ham, så ser Horace hva som skjer.
Det bryter isen. Da snakker de om det.
Hva syns du om det?
Jeg vet ikke hvem Horace, Alan eller du er.
Jeg begynte nettopp her, og jeg angrer allerede.
Alan! Gå rett på personalrommet.
Kan det ikke vente? Jeg er opptatt med å ikke være der nå.
Det haster. Det er lekkasje der.
Ring vaktmesteren, da.
Det kan jeg ikke, fordi...
Det er vaktmesteren som lekker.
Kroppsvæsker...
Overalt.
Du er den eneste som kan redde ham.
Oi! Endelig skal alle få vite at Alan Diaz
er heltemodig, modig og...
Det ser vondt ut.
Ja.
Dette er bare de synlige nålene.
Jeg elsker å ha en bestevenn på 30 år.
Du er gammel nok til å leie en industristøvsuger.
Du kan kjøre meg overalt,
som til utleiebutikken for industristøvsugere.
Brain Matters krefter gjorde meg 15 år eldre,
men ga meg ikke på magisk vis en bil.
Du er altså 30 år, og så har du ikke egen bil?
Det er patetisk.
Kom igjen. Ro deg ned, Oliver.
Du oppfører deg som en sur, gammel gubbe.
Eh... kis?
Å... Jeg har blitt til faren min.
Bokstavelig talt.
Magen, hårfestet og behovet for å danse sånn her.
Brain Matters aldringskrefter påvirker deg ennå.
Ikke få panikk. Om jeg har rett,
i farten dette går, er du om en time...
død år gammel.
Ok. Nå kan du få panikk.
Brain Matter, jeg vil hjerne snakke med deg om noe personlig.
Nei.
Takk.
Jeg har tenkt på det Skylar sa
om meg som farsfigur for Alan.
Men jeg føler at det er for sent.
Jeg vil gjerne hjelpe deg, men jeg skal dit bort.
Takk. Fin samtale.
Hør her, Alan.
Jeg trenger ikke en tankeleser for å se at noe plager deg.
Heldigvis har vi en tankeleser ansatt hos oss, og hun sa at noe plager deg.
La oss bare sette oss her,
så kan du betro deg så mye du vil til meg.
Det tar den tiden det tar.
Det er ingenting jeg går og tenker på.
Jeg prøvde så godt jeg kunne, da.
Kan jeg få snakke med deg om noe personlig?
Nei.
Takk.
-Det er om Horace og Alan. -Begge to er der inne.
Ha meg unnskyldt, jeg må høre på 2200 telefonsvarmeldinger.
Alle er fra mamma.
Jeg trenger en måte å skremmen Alan på.
Vær så snill, Alan. Du kan fortelle meg alt.
Jeg lover å alltid støtte deg uten å dømme deg.
Ok.
Det er bare...
Å, det stinker.
Takk, Marerittkvinnen.
Hva er det som skjer med meg?
Det er helt normalt.
Mange med superkrefter utvikler nye krefter på din alder.
-Gjør de det? -Ja.
Det ser ut som du har arvet din bestefars evne
til å bli til ulike dyr.
Når du lærer deg å kontrollere kreftene, er de veldig nyttige å ha.
Da kan jeg få rabatt på
gokartbaner der dyr kjører gratis?
Jeg burde ta deg med ut oftere.
Men du kan snakke med meg om alt du vil, når som helst.
Om du vil være den sterke, stille typen,
så er det greit også.
Du kan være den svake, stille typen òg.
Enhver type og stillhet... Det er nøkkelen.
Takk for at du stilte opp for meg, Skylar.
Jeg vet at jeg lukter ganske vondt,
og nå lukter det stinkdyr også.
Oliver eldes ukontrollerbart, Horace.
Vi mister ham om mindre enn én time.
-Hvor er Brain Matter? -På flyplassen.
Bilen hans sto på langtidsparkeringen mens han var frosset ned.
Han skylder dem visst 65 000 dollar.
Vi må finne en måte å reversere aldringen på,
før Oliver dør av unaturlige, naturlige årsaker.
Han har nesten ikke puls.
Dine dager er talte, Oliver.
I det minste er det en anstendig alder.
Hva snakker du om?
Jeg levde til jeg var 14, og så én dag til.
Det er din feil. Det hadde ikke skjedd om du ikke prøvde å fikse Brain Matter.
Du kan ikke lage omelett uten å knuse noen egg.
Eller noen løfter.
Om du lover noen omelett, men ikke gir dem det.
Egg. Der har vi det.
Straks tilbake. Ikke rør deg, Oliver.
Jeg er 90. Hvor skulle jeg dratt?
Florida?
Det er allerede klekket.
Å, sommerfugllarve-eggene.
Æsj. Æsj!
Ok.
Jeg vet det er søkt, men egg kan være svaret.
Jeg vet hvor du vil. Vi lager Denver-omelett.
Nei, når Brain Matter hadde evnen til å gjøre ting yngre,
tok han larvene mine, og de ble til disse.
Om eggene fortsatt har litt av den kraften,
blir Oliver yngre om han spiser dem.
Det kan fungere.
Men Denver-omelett om det ikke går?
Solstorm, kan du koke dem for meg?
Ok.
Spis disse eggene fra høns, Oliver,
som jeg helt sikkert har kjøpt på matbutikken.
Du reddet livet hans!
Men du laget ikke omelett.
Du lagde en omelett av brutte løfter, om ikke annet.
Hvorfor fortalte du meg om eggene?
Takk for at du redda meg, Kaz.
Men jeg vil ikke bli fire år igjen.
Jeg trenger å bli skiftet på.
Ok. Horace og jeg skal jobbe med det.
Nei, jeg mener...
Dere må skifte på meg.
Jeg er ikke pottetrent.
Jeg tror at jeg fant løsningen.
Denne mandarinen er fra planten som Brain Matter endret frøet til.
Spiser du en bit, bør du bli normal igjen.
-Det virka. -Fett!
Nå som du er som før igjen,
kan vi fokusere på det viktigste.
Å prøve å nyte hver dag vi lever
i stedet for å ønske at vi var eldre?
Nei. Å spille upassende TV-spill man får mareritt av,
som Unbridled Mayhem.
Ok.
Hei, folkens. Hva gjør dere...
Hva var det?
Jeg skal si deg hva det var.
Det nye naturfagprosjektet mitt.
Hei, Alan. Kom hit, småen.