Der er du, Oliver.
Horace vil ha oss på laben for å drepe en edderkopp.
En edderkopp? Æh...
Kan ikke, må ta telefonen.
Halo?
Du snakker til en taperull.
Jeg må stikke.
Det er bare en edderkopp. Ikke vær en pingle.
Gutter, glem edderkoppen.
Jeg har større problemer å stri med.
Avkastningen på sykehuset synker pga fall
i tegneserie-salget.
Ja, noen av blekkene har vært skikkelig kjedelige i det siste.
Ja, i siste blekke
drev Blue Tornado bare med en online trafikkskole.
På grunn av synkende salg
måtte Supersykehuset innføre nedskjæring.
Heldigvis ikke noe stort enda.
Du har sparken, forresten.
Vet du, Oliver og jeg
er verdens største superhelt-fans.
La oss hjelpe å skrive seriene. Vi gjør dem mye bedre.
Tegneseriene er ikke oppspinn.
Det er superheltenes historiebøker.
Og jeg vet ikke om det er så lurt
å la Normoer ta seg av noe så viktig.
Gi oss litt hjernekirurgi så er vi på 10.klasse-stadiet.
Jeg har jo dårlig dømmekraft, så greit, dere kan hjelpe.
Unnskyld meg, men jeg må utføre en operasjon.
Men siden vi mangler kirurgiske instrumenter,
får denne klare brasene.
Du kan ikke operere med den.
Øglemann brukte den akkurat til å ta pedikyr på seg selv.
Slapp av, jeg steriliserer dem først.
Sånn.
Ok, yo Hver dag er et eventyr
Men du ser det aldri på oss
Vi går tidlig Jobb etter skole
Lese seg opp Før ferden begynner
Nye hefter og superkrefter
Uten jobb hadde vi vært her lenge
Ikke noe stress? Men superhelten er ikke noe tess
Redder vi verden i dag?
Er vi trygge i dag?
Vil vi rømme eller bli?
På Supersykehuset Må vi stå på
Vi redder de som redder folk
Vi blar om og går til verks
De kaller oss Normo Normalt fantastisk
Vi møter superhelter vi
Med et sånt liv Må man ha mye giv
Du må slåss for det som er rett
Vi vet aldri hva som venter
Vi gjør det samme i morgen som i dag
Redder vi verden i dag?
Er vi trygge i dag?
Vil vi rømme eller bli?
På Supersykehuset Må vi stå på!
Her er det.
Aner dere hva som er på andre siden av døren?
Supersykehusets tegneserieavdeling?
Nei, det er bare andre siden av døren.
Mest tre og et dørhåndtak, akkurat som dette.
Men bak det er tegneserieavdelingen.
Se!
Er dette alt?
En fyr, en pult?
Jeg fikk pulten i forrige uke.
Jeg pleide å jobbe stående.
I taket.
Jeg fikk øgså gulvet først forrige uke.
Fikk denne veggen i går.
Gutter, møt Ambrose.
Han er vår tegneserieavdeling.
Abroses evner gjør at han kan se alle detaljer
i alle superhelters liv og skrive ned alt mens det hender,
og lage 50 ruter på en gang.
En gang hadde jeg 50 t-skjorter på meg samtidig. Hvor er mitt kontor?
Vel, jeg må gå og fjerne et hode fra den To-hodete mannen.
Fra nå av vil han bare være...mann.
Det er en stor ære å jobbe med deg, Ambrose.
Vi håper at vi på noen måte
-kan hjelpe til at tegneseriene... -Ikke stinker.
Beklager, det er ikke min feil at kriminaliteten er lav
og at ingenting skjer.
Og siden Knuser'n ble gift,
vil ikke kona la ham gjøre noe farlig mer.
Jeg lurte på hvorfor han
i hele forrige nummer tøysa rundt i Amish-land.
Så nå er Knuser'n en like stor pyse
-som du er. -Jeg er ingen pyse.
Hvem tok deg i bryting i går?
Tommelbryting, og du juksa!
Du skal liksom ha albuen på bordet.
Kan vi ikke bare pynte på fakta litt da,
gjøre tegneseriene litt mer interessante?
Ja, for selger de ikke, går Supersykehuset konkurs.
Vel, jeg antar vi kan utbrodere det litt.
Vent, jeg ser et syn...
Knuser'n krangler med svigermoren sin.
Ja, det er en perfekt start.
Hva med å bytte "krangler" med "slåss"?
Og...erstatte svigemor med et reptilsk dødsmonster.
Å, så dere har truffet henne.
SPØR MEG HVA SOM ER I VEIEN
JEG SA, SPØR MEG HVA SOM ER I VEIEN
Alan, hva er i veien?
Vel, siden du spør så har jeg deppa
siden jeg fikk vite sannheten om min far.
Jeg er halv-Normo.
Jeg vet akkurat hvordan du har det.
Nei, det gjør du ikke.
Du er en superhelt som mistet kreftene.
Jeg er en av Normoene, som er svak, lat,
svak, lat, lat,
dårlig på å finne på adjektiver.
Du har jo fortsatt krefter.
Jeg er en teitere Normo enn deg.
Ro dere ned nå!
Jeg kunne høre dere helt der ute
fordi jeg hadde øret presset mot døren.
Hvem er teitest Normo, meg eller Alan?
Det er bare en måte å avgjøre det på.
Vi har en rekke innviklede konkurranser
i en fireukersperiode for å avgjøre hvem som er mest Normo.
Og vi kaller det Normolympiaden.
Du har virkelig tenkt på dette.
Nei, jeg bare fant det på her og nå.
Jeg er ingen Normo som dere, men har en rask og snartenkt hjerne.
Spør meg om hva som helst.
Det går bra, jeg tror deg.
JEG SA SPØR MEG OM HVA SOM HELST
Bra jobba, gutter.
Tegneseriesalget stiger i sky.
Vi håver inn penger nå.
Jeg har kjøp ny hjerneforstørrer
en kvantumskalpell, og best av alt - denne.
En iskrem "super scooper".
Ikke bland det med "super pooper scooper".
Den feilen gjorde jeg.
Husker det. Det var en møkkapiknik.
Det er Mørkemannen! Hva skjedde?
Jeg prøvde å stoppe Onde Dreadlock
fra å sabotere pendlertogene.
Jeg kastet ham av lokomotivet i fart
og hindret toget i å spore av,
men han rømte ved å hardbake meg med denne kjempeburgeren.
Folk kan ikke få lese en tegneserie med denne slutten.
Hele ditt image handler om frykt og trusler.
Og akkurat nå ser du latterli...æh...kul ut.
Asså, du har på deg en burger.
Hvor mange kan dra noe sånt?
Vel, åtte pleiere prøvde å dra den av,
men kunne ikke, så...flere enn åtte.
Vent. Oliver...
Vi kan bare overbevise Ambrose om å endre slutten.
Da kan vi redde Mørkemannens rykte.
God ide.
Vi må fly, men er det noe
vi kan gjøre for deg først?
Vel, merkelig nok er jeg skikkelig sugen på en burger.
Velkommen til Normolympiaden,
ti spennede grener for å avgjøre hvem som er mest patatisk, Skylar eller Alan.
Her er våre to deltagere i sine tradisjonelle Normo-antrekk.
Skylar, du er på vei ned som en heis
som Normoer tar fordi de er for late til å gå.
Så motivert du er, da.
Veldig u-Normo av deg.
Jeg står her og fokuserer på ingenting
og glemmer hvor jeg la nøklene.
Og nå, første gren,
den råtøffe Normolypiske maraton.
26,2 dager med non-stop tv-titting.
Eller som Normoer sier, en helt vanlig måned.
Klar...
Ferdig...
Gå!
DAG TO
DAG FIRE
DAG SYV
Jeg gir meg! Jeg orker ikke mer infoklamer!
Og hvordan kan det være både en mopp og en juicemaskin?
Og seier i første gren går til Skylar!
Hvorfor ser du ikke glad ut?
Fordi operatører venter og mobilen min er død.
Ok, vi har gode og dårlige nyheter.
De dårlige er
at du ikke kan slåss på minst to uker.
Uff! Og de gode?
De hadde et par av de sokkene jeg liker i butikken.
Slutt å vise folk sokkene dine.
Det er underlig.
Men de virkelig gode nyhetene
er at det siste nummeret av tegneserien din er ute
og vi fiksa slutten sånn at du fanget
Dreadlock i en hamburger.
Hva? Det kan dere ikke gjøre.
Det vil få konsekvenser.
Dere kan ikke bare omskrive historie.
Hvorfor er alle så besatte av historie?
Særlig min historielærer. Han prater ikke om annet.
Mørkemann, hør, du skjønner ikke.
Dette er bra for deg.
Dere såkalte superhelter kjenner meg som Dreadlock.
Mørkemann sier han beseiret meg.
Jeg sier han lyver.
Slapp av. Han kan ikke bevise det.
Jeg kan bevise det.
Hva?
Jeg kan høre dere.
Dette er en toveis-sending.
Og for å avgjøre saken
utfordrer jeg Mørkemann til en kamp på taket
av Grunnlovstårnet klokken åtte i kveld.
Hva nå? Jeg kan knapt gå.
Ingen sak, bare la vær å komme.
Jeg kan fortsatt høre dere.
Og kommer han ikke, ødelegger jeg Uavhengighetshallen!
Og dukker det opp noen andre superhelter
for å stoppe meg, ødelegger jeg hele byen!
Dette er deres feil!
Sånt skjer når man tukler med historien.
Jeg vet det.
Men det fine med det er at om Dreadlock dreper deg
må vi jo ikke endre slutten på den tegneserien.
Blekker der superhelter dør selger råbra.
Ikke rart Dreadlock er så sinna. Du gjorde ham til en svekling.
Når jeg tenker etter, å skrive "jeg vil til mamma"
i tankeboblen hans kan ha vær en feil.
Det er bare en måte å forhindre Dreadlock i
å totalødelegge byen på.
Jeg må slåss mot ham i kveld.
Går ikke. Du er for svak.
Og du må være koblet til
denne smertetaklingsmaskinen i en uke til.
Jeg trenger ikke smertetakling.
Jeg...
Ok, den maskinen gjorde mer enn jeg trodde.
SUPERSYKEHUSET
Ok, hva om vi finner en annen superhelt
som tar på din drakt, later som han er deg,
og møter Dreadlock?
Super plan, en rettelse:
En av dere får ta på drakten min.
Hvorfor?
Vel, den passer ingen superhelter.
Jeg har innlegg i skoene.
Vi er samme størrelse.
Vel, da blir det vel meg.
Oliver er redd for edderkopper.
Hva da med en superskurk?
Jeg er ikke redd!
Jeg...jeg...jeg skal jaggu gjøre det!
Å, filler'n, dobbelfiller'n, jeg kan ikke.
De skjønner jeg ikke er deg.
Du har den særegne stemmen.
Ikke noe problem.
Jeg bruker en stemmeforvrenger.
Dette er min ekte stemme. Yo!
Glem det!
Åh. Ok, det løste visst problemet.
Da blir det vel meg, da.
Hurra! Dobbelt hurra hurra!
Jeg kan ikke la deg gjøre det.
Og det er ikke bare fordi du er for redd.
Det er fordi jeg virkelig vil ha på meg en kul drakt.
Jeg er ikke redd. Som jeg sa, jeg gjør det.
-Nei, jeg gjør det. -Nei, jeg.
Hold opp, gutter!
Vi har nok trøbbel med gamle Dreadlock.
Nå gjelder det bare hvem som støvlene mine passer.
Hva er deres størrelse?
-Ti. -Syv.
Jeg er syv. Badda bing, badda bom!
Oliver, du er Mørkemann i kveld!
Råkult.
JEG VIL TIL MAMMA
Neste gren i Normolympiaden er
100-meter buffeen...
Eller som Normoer sier, en liten godbit før middag.
Vinneren blir avgjort basert på hurtighet,
mengde mat og stilpoeng.
Klar, ferdig...
Ops!
Unnskyld, Uglepike.
Gå det av deg.
For en fråtsing!
Ops, det ser ut til at Skylars hat til
baconbiter vil koste henne dyrt.
Pokker ta deg, salat!
Og Alan tar neste trekk.
Her er han, med to tallerkener!
Og han har altfor mange servietter!
Dommere?
Knuser'n - ti.
Solstorm - ti.
Incognito - ti.
Alan vinner denne runden.
Ja! En perfekt 28!
Og han suger på matte! Der har vi en Normo!
Ok, så Oliver ser kul ut.
Men hvordan slå Dreadlock?
Dette beltet er fullt av utrolige våpen.
Mørkemann skal vise meg dem.
Men ikke denne.
Jeg vil ikke bruke denne.
Ingenting i beltet mitt
vil funke mot en idiot som Dreadlock.
Jeg har en pulsarpistol, han har et pulsarskjold.
Laserpistol - laserskjold.
Altså, denne karen...
Hva nå?
Vent. Jeg vet hva vi gjør.
Når du konfronterer Dreadlock,
drar du fram et nytt fryktelig våpen han ikke har noe forsvar mot.
En iskrem scooper? Det vil funke!
Om Dreadlock er redd for iskremsoda.
Vi vet at det er en scooper, men det gjør ikke han!
Så du sier at det er en slags radioaktiv atomnedbryter
som gjør at hvert molekyl i kroppen hans eksploderer.
Så din briljante plan er å bløffe meg igjennom det?
Om han syner bløffen?
Da gjør vi det jeg tenkte på.
Dreadlock banker deg som pizzadeig,
og du prøver å ikke dø.
Den er 20.05 og han har ennå ikke kommet.
Kanskje han fikk et glimt av meg og ble lokka til flukt...
Fordi han visste han var utlokka.
Kistelokka... Å, der er han.
Mørkemann.
Trodde ikke du var mann nok til å komme.
-Jeg er mer enn mann nok... -Oliver! Stemmen.
Jeg er mer enn mann nok
for jeg har den radioktive atomsprengeren,
et våpen så fryktinngytende
at bare å høre om det dreper deg.
Jeg har også et nytt våpen.
En sub-atomisk-av-atomifiserer, som vil redusere deg
til en million molekyler av miserabel martyrdom.
Sa jeg hvor nifst dette våpenet er?
Ja.
Bare sjekka.
Hva gjør jeg nå?
Åh, beltet ditt!
Det funker ikke på meg.
Vel, det funka jo overraskende bra.
Du er ikke Mørkemann.
Du er bare en guttunge.
Og dette er en iskrem scooper.
Du er ikke Dreadlock!
Og det er en stavmikser.
Mamma har maken, bortsett fra håndtaket.
Greit, jeg er ikke Onde Dreadlock.
Jeg er bare assistenten hans, Bob.
Dreadlock har fått magesjuke,
og sendte meg i hans sted.
Jeg tenkte at om mørkemannen kom
skulle jeg bløffe meg igjennom og skremme han vekk.
-Det var min plan. -Teknisk sett var det min plan.
Dette er et mareritt.
Dukker denne fiaskoen opp i tegneseriene
vil Onde Dreadlock bli ydmyket og da sparker han meg...
Utfyrt av en kanon og inn i en sirkelsag.
Han er fryktelig ond.
Vi kan ikke la noen finne ut om dette.
Og jeg tror jeg vet hva vi gjør.
Og Mørkemannen og Dredlock,
fortsatt viklet inn i en dødelig kamp,
snublet da ut fra taket og ned i nattemørket under dem.
Fortsettelse følger.
Greit, vi tar slutten din.
Men siden salget går bra,
tror du jeg kan få en blyantspisser?
For det er livsfarlig å gjøre det med denne.
Vel, Oliver, jeg må jo si at det var skikkelig modig
den måten du møtte Dreadlock på,
selv om det jo egentlig ikke var Dredlock.
Og det var tidenes teiteste kamp.
Vet du hva? Nok er nok! Kom igjen! Du og jeg. Nå!
En, to, tre, fire, tommel tørker av deg fliret.
Albuen på bordet!
Sånn er reglene.
Stillingen er nå uavgjort.
Så jeg har forberedt en superhemmelig og avgjørende gren.
Hvam kan drite totalt i andre
og ikke hjelpe dette uskyldige øgleofferet.
Øglemannen blir knust. Vi må hjelpe ham.
Niks, jeg er opptatt med en nett-quiz for
å se hvilken eventyrprinsesse jeg ligner.
Jeg kan ikke bare stå her uten å gjøre noe.
Skylar, da du reddet Øglemannen beviste du at du er en helt,
og derfor ikke en Normo.
Så jeg har altså aldri sagt,
og han har aldri hørt - Alan er vinneren!
Vent. Det er noe vi alle sammen har glemt her.
Å behandle pasientene?
Nei.
Selv om Normoer ikke har superkrefter kan de likevel være helter.
Normoer som er politi og brannmenn
risikerer livet hver dag for å redde andre.
De kan være like modige
og heroiske som superhelter, om ikke mer.
Så ved å hjelpe Øglemannen viste jeg hva slags Normo jeg er.
Så jeg burde vinne.
Godt sagt.
Det var et veltalende og kløktig resonnement.
Noen ingen Normo kunne gjort deg etter.
Derfor - Alan er forsatt den beste Normoen!
Ja! Spør hvordan jeg har det.
Det blåser jeg i.
JEG SA, SPØR MEG HVORDAN JEG HAR DET