Dopsal jsem všechny své pacientské záznamy.
A přepsal jsem všechny tvý bez těch tvých rýmovaček.
Hele, ty rýmovačky daly zabrat.
Víš, jak je těžký najít rým na superhrdinu, kterej nestojí za plínu?
Co to tu Exterminátor sprejuje?
Superhrdina Nechutňák s sebou přinesl nějaké mimozemské brouky.
Vím, že zachraňuje planety od vyhynutí, ale smrdí tak, že by jeden zahynul.
- Je ten sprej bezpečný? - Jo, už jsem se ptal.
Nejsou to nebezpečný preparáty.
Ale mohli Sršní Královnu aspoň varovat.
Tak jo! Dobrodrůžo každej den,
Ale když jdu do školy, kyselej ksicht jsem.
Ze školy padám, ve tři makám,
Dám si komiks, než na cestu se vydám.
Nový čísla a superschopnosti,
Nemuset makat, jsme tu do šesti.
Každej říká „nebuď na palici“,
Ale viděls superhrdinu v nemocnici?
Zachráníme dnes svět? To nevíš.
Jsme v bezpečí? To nevíš.
Tady, nebo jinde? To nevíš.
My jsme Mighty Med, připrav se, pojď!
To my po škole zachraňujeme svět,
Otočíme stránku, do akce hned. Prej jsme norma, normálně fantastický,
Hrdiny vídáme skoro vždycky. Tady se musíš bít,
Zatni pěst a bojuj, tak to má být.
Vše je tajný, neřekneme nic,
Zejtra to samý co dneska, nic víc.
Zachráníme dnes svět? To nevíš.
Jsme v bezpečí? To nevíš.
Tady, nebo jinde? To nevíš.
My jsme Mighty Med, připrav se, pojď!
Jdu za Gusem, Alanem a Skylar, děláme na projektu alternativní energie.
Zvládneš to tu?
Jestli se ptáš, jestli se zvládnu točit na židli, posuď to sám.
Zlepšuješ se.
Kapitáne Atome. Jsi v pohodě?
Nebojte, hoši, nic mi není. Necítím bolest.
Fyzickou bolest. Jinak jsem celkem plačka.
Takže fyzicky tě nic nezlomí, ale nadávky jo?
- Utahuješ si ze mě? - Tak jo, vyklop, co se stalo.
Prezident byl na návštěvě muzea baseballu
a padouch Zuřivec se na něj pokusil zaútočit.
Chtěl jsem ho zachránit, ale Zuřivec se rozzuřil,
což se dalo čekat, protože se jmenuje Zuřivec.
Soustředil jsem na něj všechny své atomy, což měl čekat,
protože se jmenuju Kapitán Atom.
Fakt neumíš vyprávět.
Proč to říkáš? Zranil jsi moje city.
No, neboj.
Oliver musí jít, ale já se o tebe dobře postarám.
Víš co?
Máme málo lidí, takže zůstanu a pomůžu Kapitánu Atomovi,
a ty můžeš mezitím vymyslet rým na galtraxiánské bušení srdce.
Mám ho. Galtraxinánské bušení zadnice.
Tak jo, běž, zvládnu to.
Jen si tu párkrát říznu a zabručím.
To na mě použiješ motorovou pilu?
Ne, jen jsem si sebe představoval, jak řídím krosku. Vrr.
Fajn, hlavně na něj a na ty předměty dávej pozor.
Jsou to cenné kousky baseballové historie.
Tak jo, neboj.
Baseball mám rád asi jako všichni.
Jestli všichni nesnáší baseball.
Hele, běž dělat na svým projektu,
budu si dávat velkýho majzla na ty nudný baseballový věci.
Jak můžeš nenávidět baseball? Je to koníček celý Ameriky.
Na zápase jsem byl poprvé v roce 1934. Dal jsem si hot dog.
Spálil mi pusu, což jsem mohl čekat, protože se to jmenuje hot dog.
Páni, neumím vyprávět.
- Ahojte, promiňte, že jdu pozdě. - No konečně.
Nudil jsem se tak,
že jsem skoro začal vnímat, o čem se ti dva baví.
- Vždyť jen hledíš do blba. - Řekl jsem skoro začal vnímat!
Mluvila jsem o tom, že mám skvělý nápad na náš projekt.
Vyrobíme žárovku, kterou bude pohánět vítr z našeho denního pohybu.
Cítíš ten vánek?
To je šílenost…
která ještě nikoho nenapadla.
Mám lepší nápad. Všichni víme, co je to koňská síla, že?
Proč se spokojit s celkem rychlými koňmi, když můžeme mít super rychlé gepardy?
Co?
Stačí sehnat dvanáct gepardů a přemluvit je, aby vlezly na běžící pás.
Dva gepardy mám doma.
- Olivere, s kolika můžeme počítat u tebe? - S nulou.
Mám nula gepardů.
To bude složitější. Ale zavolám chlápkovi s gepardy, něco vymyslí.
Olivere, neposlouchej je.
- O svědě vědí kulový. - Je to věda.
To těžko.
Vaše nápady jsou super, ale pro teď je pověsme na hřebík.
Nebo na nůž, sekeru, cokoli.
Protože mám plán dokonalýho projektu a…
Zapomněl jsem si batoh. Jdu pro něj.
Počkejte tu a přemýšlejte dál. Nepřemýšlet je taky možnost.
Jen pro ujasnění, s gepardy, nebo bez gepardů?
Protože jestli je nezruším do pěti, přijdu o zálohu.
K lehátku jde číslo dvě, Kaz, číslo dvě.
KAZ JE JEDNIČKA
Co to děláš?
Říkal jsem si, že když lidi fandí hloupým baseballistům,
proč by nefandili skutečnýmu hrdinovi?
Mně.
Tak jsem si je najal jako svý fandy.
A koukni, Robo Dělo prodává arašídy.
Počkej a co tu děláš ty?
Přišel jsi mě zkontrolovat, že?
- Jsi takovej pedant. - Nejsem.
Jen jsem si zapomněl batoh.
Když jsi řekl, že jsem pedant, zvýšil jsi hlas, jako by to byla otázka.
Měls jít dolů, jako u konstatování.
Vidíš? Přesně o tom mluvím. Tečka.
To že dělám věci jinak neznamená, že tvůj způsob je správnej a můj špatnej.
To jsem nikdy neřekl.
Ani jsi nemusel, viděl jsem ti to na očích.
Proč jsem musel po mámě zdědit všeříkající obličej?
Běž zpátky do školy a nech mě být.
Nejenže štveš mě, ale štveš navíc i mý fandy.
Tak jo, beru batoh a jdu.
- Udělals něco? Vypadáš provinile. - Nic jsem neudělal.
Nesnáším svůj všeříkající ksicht. Fakt dík, mami.
Tak jo, mám ten plán.
Mám plán, jak využít solární panely na kalkulačkách k pohonu tohohle auta.
Používej hlavu, Olivere. Čtyři se tam nevlezeme ani náhodou.
Vlastně jsme se rozhodli pro můj nápad.
Všichni budeme mít na hlavě helmy s vrtulí.
Příval vzduchu kolem nás roztočí vrtuli, která vytvoří energii a rozsvítí žárovku.
Zajímavé, ale je v tom malinkatý háček. Ten nápad jsem nevymyslel já.
Mně se ten nápad líbí.
Až na to, že se budu muset hýbat. To mi vůbec nevyhovuje.
Connie, nikdy nevytvoříš dostatek větru.
Navíc vítr je nebezpečný.
Způsobuje hurikány, které ničí účes. Asi takhle.
A fouknou ti odpadky do obličeje. Asi takhle.
A převrhnou tě. Asi takhle.
Ale slunce tě líbá svým teplem. Asi takhle.
Jo, chápeme to.
Fajn, uděláme to podle tebe.
Když na tom trváte.
Jen musím něco rychle zkontrolovat.
Jestli se rozhodneme pro Oliverův návrh, napadá mě jediné.
Sedím vedle řidiče.
Spodní devátá, tři míčky.
Pár bot.
A Kaz vysílá jedovatou ránu.
A pálka je venku!
Olivere!
Do mobilu si hleď v kině nebo na pohřbu jako normální člověk.
Všichni tu makáme na tvým projektu.
Co to děláš? Ty špehuješ Kaze?
Ne, jen mě znervózňuje, že je tam sám
a stará se beze mě o Kapitána Atoma.
Ale víš co? Docela mu to jde.
- Počkat, to je hrůza. - Že?
Ta sestra má na sobě moji uniformu.
- Od teď si zamykám skříňku. - Mluvím o tomhle.
To je venutský brouk.
To je to, čeho se chtěl Exterminátor zbavit.
Počkat. Tenhle asistent má ve vlasech můj růžový proužek.
Tohle se tam děje, když tam nejsem?
Uniká ti to hlavní.
Z komiksů vím,
že se ti brouci živí elektřinou z lidského nervového systému.
Pokud Kaze ten brouk kousne, jeho toxiny způsobí, že Kaz ztratí kontrolu
nad svými emocemi, a do dvou minut umře.
Víš, kdo ještě umře?
Ta sestra, jestli mi roztáhne uniformu.
Tohle je zlý.
Zavolej mu a varuj ho před venutským broukem.
Rád bych, ale pak bude jasné, že jsem ho špehoval,
a bude mě škádlit, že jsem pedant.
A nebude to to hezký škádlení, jako když mi říká „olítázko.“
Zlý škádlení, jako když mi říká „olítázko.“
- Co mám dělat? - Já vím, co. Musíš…
Chceš říct, že mě ten asistent imituje?
- Soustřeď se! - Promiň.
Běž zpátky do Medu a řekni, že jsme skončili dřív.
Pak dělej, že toho brouka vidíš poprvé.
Tak Kaz nepozná, že jsi ho špehoval.
No, nerad lžu, leda když se mi to hodí a vím, že mě nepřistihnou.
Dobrý plán. Tak já fičím.
- Kazovi hrozí velké nebezpečí. - Dobře, jen běž.
A neboj, my to zvládneme bez tebe.
Víte co? Sepíšu pár instrukcí, jen pro jistotu.
Bože, tohle je naléhavá situace.
- Běž! - Počkej…
Bože! Kaz má pravdu, Oliver je pedant.
Teď je pryč, takže rozjedeme projekt, který jsme chtěli udělat původně.
Škoda, že neděláme projekt na nedostatek energie.
Kazi! Jsi v pohodě?
Teda, jsi v pohodě!
- Proč nejsi ve škole? - Skončili jsme dřív.
A chtěl jsem udělat něco, co nikdy neděláme, což je flákat se spolu.
Daleko od sesterny.
Ale ne, viděl jsi to?
Myslím, že jsem na podlaze viděl venutského brouka.
Měli bychom ho najít.
Hele, nic jsem neviděl.
Děje se něco? Tohle oko říká, že se strachuješ, a druhý, že lžeš.
Ne, jen se strachuju. Vidíš?
A říkám ti, že jsem viděl venutského brouka.
Vypadal děsivě a leskl se a…
Takhle! Máš ho na rameni!
Nevidím ho. Na druhým!
Na druhým rameni!
Nemůžu ho sundat, nejde to!
Kousl mě Olivere. Chce ovládnout můj mozek.
Prosím, udělej něco, než ze mě vysaje všechnu energii.
- Co? - Prostě…
…se podívej do kamery a řekni: „Převezl mě!“
Věděl jsem, že mě špehuješ.
Tak jsem to na tebe nahrál.
Co?
Při podpisu objednávky Exterminátora jsem viděl jeho sprej proti těm broukům.
Tak jsem poprosil hrdinku Repliku, aby se do něj přeměnila.
Repliko, máš tam…
Takže chceš se omluvit?
No, myslím, že jsem nic neudělal.
Jen jsem byl opatrnej. Jestli by se někdo měl omluvit, tak ty.
- Co? Proč? - Nechals mě myslet si, že umíráš.
Co za člověka nechá kámoše, aby uvěřil, že…
Vidím tě, Repliko.
Vidíte? Říkala jsem vám, že Olivera nepotřebujeme.
Ne, ale možná potřebuješ zrcadlo. Vypadáš směšně.
- Máš na sobě stejnou helmu. - Ta helma vypadá dobře.
Myslel jsem tvůj outfit. Vážně, kdo tě oblíká?
Poslyšte, musíme otestovat helmy, jestli fungují.
Začněte se hýbat a dělat vítr.
Tohle je blbost.
Proč nemůžeme použít fukar na listí? Nebo stropní fentilátor?
Nepotřebujeme stropní ventilátor nebo fukar na listí.
Nebo geparda.
Do háje!
Musíme se hýbat svižněji.
Vím, jak na to.
- Proč to musím dělat zrovna já? - Protože jsi spal, když jsme hlasovali.
Proboha! To je hrůza!
Ta žárovka se vůbec nerozsvítila!
Myslím, že omdlím.
Skvělý, chystáme se hlasovat, kdo sjede jako další.
Kazi, jak na mě můžeš být naštvanej?
Chtěl jsem tě zachránit před tebou samým.
Já jsem tady.
Vystřelila sis z 15letýho.
Gratuluju.
Přestaň si hrát, není to vtipný.
Nepřestanu si s tebou hrát,
dokud nepřiznáš, žes udělal chybu, olítázko.
To je ta nejhnusnější věc, cos mi kdy řekl. Jdu pryč.
Než půjdeš, chci ti říct ještě něco.
Máš na rameni venutského brouka.
Ale ne. Opravdový venutský brouk.
Není falešný jako ten, za který se před chvílí vydávala Replika.
A protože je skutečnej, neměl bych ho takhle cvrknout do hlavy.
Ale ne. Kousl mě skutečný venutský brouk.
Repliko, to se fakt povedlo.
Ale ne. Kousl mě! Zavolej Horace nebo doktora Mozka.
Jsem tu jen já!
Když tě neošetřím, rozšíří se toxiny, musím to udělat.
To je fuk, je čas, takže na někoho počkáme.
Prozatím své emoce ovládám.
Tak jo, máme dvě minuty, než tě to zabije.
Vím, že mi nedůvěřuješ, ale budeš muset.
Sestro, elektrostatickou jehlu. Galaktické kleště.
Pusu pro štěstí.
Myslel jsem mně.
Tak jo, drží se tam.
Pokud ti v těle zvýším energii, mohl by se pustit.
Kapitáne Atome, ozáříš Olivera svým atomovým jojem?
Použiješ na mě svý jaderný jojo? To zní extrémně nebezpečně.
Je to jediná šance. Nemáme čas.
- Kapitáne Atome, můžeš? - Jsem pod sedativy, ale jasně.
Tak jo, odsávání.
Vysál jsem ty toxiny. Budeš v pohodě.
Kazi, díky. Zachránils mi život.
Promiň, že jsem o tobě pochyboval. Moc dobře víš, co děláš.
Nebylo by bezpečnější, kdybych ozářil jen toho brouka?
S tebou nikdo nemluví.
- Co to děláte? - Oliver měl pravdu.
Můj nápad nefungoval, takže jsme se rozhodli pro jeho návrh.
Když jsi byl mimo, odhlasovali jsme, že zajdeš pro mraženej jogurt.
Ten svůj jsi snědl, když jsi spal.
Snad to půjde.
Nejde to.
Jak to myslíš? Pohnulo se to.
Jo, to auto jde. Myslel jsem tvůj outfit.
Vážně, to doma nemáš zrcadlo?
Olivere, právě jsme dokončili tvoje solární auto.
Vím, co řekneš, a máš pravdu.
Byl jsem pedant a teď už vím, že jsem měl věřit vašim instinktům.
Ne, tos neměl.
Ne, myslím to vážně.
A tenhle projekt je důkazem toho, že jsem byl manipulativní tyran.
A víte co?
Tyranie je u konce.
Můj blbej návrh by stejně nejspíš nefungoval.
A teď kupředu se skvělým větrným zařízením od Connie.
Jupí.
Jdu pro ten skateboard.
Titulky: Fabiána Tetamenti