Co to děláš?
Zakládám seznamku pro mámu.
Musí si najít novýho kluka,
protože teď se nemůže vozit po nikom jiném než po mně.
Zatím jsem napsal „přešlapující a ovládající matka,
co hledá přítele.“
Aspoň tě má pořád ráda.
Můj gestační pod mi už ani neposílá přání k narozeninám.
Díky, že jsi to celý převedla na sebe.
Hele, Klíčníku, co se stalo?
To je práce tvého nemesis Řezníka?
Není to můj nemesis.
To ti nakukal on?
To já si vybírám, kdo je můj nemesis.
Zkroutil ti nohu do písmene „W.“
Měl by alespoň kandidovat na pozici nemesise.
No, je fakt, že ho nesnáším.
Nastražil past a napadl mě.
Postaral jsem se o něj díky mému Železnému klíči.
Ten klíč, co ti dává super sílu
a zpevní ti tělo na ocel?
Dokáže taky otevřít každý záchod na světě.
Třeba včera v Buckinghamském paláci.
Prostě jsem si otevřel.
Nikdo mě nezastavil.
Dáme tě do kupy, ať můžeš bojovat se zločinem co nejdřív.
Vlastně toho už mám plný zuby.
Když mi můj mentor, sedmý Klíčník,
předal Železný klíč,
vzdal jsem si hrdinského života.
Teď se chci vrátit k normálnímu životu
a následovat svou pravou touhu.
Koukání na televizi.
Jsou to roky.
Dávají pořád Full House?
Dej sem ten klíč.
Já budu nový Klíčník.
Věnovaní klíče
se dělá jednou za generaci.
Musím najít někoho, kdo toho bude hoden,
neohrožený a čestný.
Dobře, dokážu ti, že jsem toho hoden.
Co musím udělat? Tohle?
Nebo tohle?
Můžeme to probrat později? Musím si zavolat.
Někdo mi taky musí dát zpátky čéšku.
Tak jedeme Dobrodrůžo každej den
Ale když jdu do školy
Kyselej ksicht jsem Ze školy padám, ve tři makám
Dám si komiks, než na cestu se vydám Nový čísla a superschopnosti
Nemuset makat, jsme tu do šesti
Každej říká „nebuď na palici“ Ale viděls superhrdinu v nemocnici?
Zachráníme svět? To nevíš
Jsme v bezpečí? To nevíš
Tady, nebo jinde? To nevíš
My jsme Mighty Med, připrav se, pojď! To my po škole zachraňujeme svět
Otočíme stránku, do akce hned
Prej jsme norma, normálně fantastický
Hrdiny vídáme skoro vždycky
Tady se musíš bít Zatni pěst a bojuj, tak to má být
Vše je tajný, neřekneme nic
Zejtra to samý co dneska, nic víc
Zachráníme dnes svět? To nevíš
Jsme v bezpečí? To nevíš
Tady, nebo jinde? Nevíš
My jsme Mighty Med Připrav se, pojď!
Mami?
- Co tu děláš? - Chtěla jsem tě vidět.
Tohle jsi chtěl mít dneska na sobě?
Ta košile ti neladí s kalhotami.
S žádnými kalhotami.
Neměla bys být v práci,
urážet oblečení svých zaměstnanců a ničit jejich sebedůvěru?
To je to skvělý na tom být šéf.
Můžu si dělat, co chci,
třeba odejít uprostřed dne, abych mohla navštívit svého syna,
který má poslouchat lekce čínštiny, co jsem mu koupila,
místo toho, aby četl komiksy,
a trávil čas s...
papírovými muži.
Mám taky papírové ženy.
Jinak jsme viděl, že jsi měla hodně zhlédnutí
na tvé seznamce.
Vlastně, to je ten důvod, proč jsem tady.
Přinesla jsem ti novou košili...
ale taky ti chci poděkovat za tu seznamku.
Poznala jsem toho pravého,
a už jsme byli na třech rande.
Ale tu seznamku jsem založil teprve včera.
Jsem velmi zaneprázdněná žena.
Když vidím něco, co chci, beru to.
I tohle chci.
Mám z tebe radost.
A úplně chápu, jestli budeš muset trávit méně času se mnou
a víc času se svým novým přitelem,
protože tvé štěstí je pro mě všechno.
To by mělo.
Dneska jdeme s mým novým džentlmenem na večeři.
Chci, abys ho poznal.
- To není nutný. - Je to domluvené
na 19:00, ale sejdeme se trochu dřív, v 18:30,
abych ti odsouhlasila oblečení,
kvůli... tomuhle.
Tohle už nechci.
Skylar, udělej mi laskavost.
Tak. Teď dělám nám všem laskavost.
Ne. Mluvím vážně.
Musíš mě naučit být superhrdinou.
Kazi, ty nikdy nebudeš superhrdinou.
Nejsi nesobecký,
chytrý ani počestný.
Malichernost a žárlivost nemají v superhrdinském světě místo.
No, možná budu mít za chvíli schopnosti.
Klíčník jde do důchodu
a je tu šance, že budu jeho nástupce.
Co?
Proč ty a já ne?
To není fér!
Prý žádná malichernost ani žárlivost.
Dobře, Kazi.
Máš pravdu.
A mám z tebe radost.
Takže mě naučíš všechno, co znáš?
Samozřejmě. Ale nejdřív...
Dobře. Teď jsem připravena.
Připravila jsem cvičnou simulaci na to,
jak se zachovat, když ti jde o život.
Ten padouch tamhle spáchá trestný čin.
První věc, co uděláš, je zhodnotit nebezpečí,
potom vyhodnoť situaci,
a na závěr, jdi do akce.
Nebo můžeme přeskočit tu nudou část a jít rovnou do akce.
Hej, ty, dítě.
Jo, ty s tou dekou a dudlíkem.
Vypadáš roztomile a mazlivě,
ale mě neoklameš, ty hloupý mini padouchu!
Kazi, co to děláš?
Padouch je ten strašlivý týpek s obřím nožem.
To vypadalo až moc jednoduše.
Pamatuj.
V klidu, buď svůj,
a užij si to. Boty.
Ruce. Zuby.
Takhle vážně vypadají tvoje zuby?
Připomínka: Sehnat Oliverovi nové zuby.
Tady je.
Olivere.
Vy dva se znáte?
Ne! Jasně, že ne.
Jsem jen velmi dobrý v hádání cizích jmen.
A kil.
Byron. 130.
Já si myslela, že přivedeš svého syna.
Byl hned za mnou.
Tady je.
Pardon za zpoždění.
Na všech stolech je příliš jednohubek zdarma.
To je můj syn, Alan.
Alane, tohle je Bridget.
- A... - Oliver?
Jo. Zase.
Máš po celém obličeji koktejlovou omáčku, cizinče.
Omlouvám se, to je z práce. Musím to vzít.
Co kdyby jeden můj oblíbený kluk
poznal mého druhého oblíbeného kluka a...
toho, co snědl té paní bruschettu.
To mi nechutná.
Horácio, co to sakra?
Proč chodíš s mojí matkou?
Je těžké poznat ženy v mé profesi,
tak jsem zkusil on-line seznamku.
Když jsem viděl jméno tvé matky, věděl jsem, že Bridget je pro mě ta pravá.
Část jejího jména znamená v angličtině „most“.
Proč Alan předstírá, že je tvůj syn?
Protože ženy touží po svobodných otcích.
Jo. Tvoje máma to zbaštila i s navijákem.
Samozřejmě mi na ní moc záleží.
Upřímně, miluju ji. Miluju Bridget!
Horácio, nemůžeš chodit s mou matkou.
Za prvé, je to...
Navíc je to moc riskantní.
Co když se dozví o světě superhrdinů?
Olivere, jsem profesionál.
Myslím si, že vím jak neprozradit
bytí supertajné superhrdinské nemocnice.
Jaká nemocnice?
Nemocnice pro mé zlomené srdce,
protože jsi byla pryč příliš dlouho.
Jsi můj vysněný muž.
Kdybych měla sny. Nespím.
Klíčníku, jsem připraven prokázat svou hodnotu.
- Vlastně… - Začnu tím, že ti ukážu svou nesobeckost,
tím, že zničím tohle první vydání
komiksu Tecton.
Mé nejdražší vlastnictví.
Jsi v pořádku?
Samozřejmě, že jsem v pořádku.
Jsem přece superhrdina.
Vydržím veškerou bolest,
emoční i fyzickou.
Koukej.
Kdo potřebuje televizi? Vydržím u ní celý den.
Ale bohužel, dal jsem klíč někomu jinému.
- Co? Komu? - Jí.
S dovolením.
To snad není možný!
Učila jsi mě být superhrdinou,
a pak mě podvedeš?
Hele, omlouvám se. Já jenom...
Ty nevíš, jaké to je,
mít superschopnosti, přijít o ně,
dostat je zpátky, jenže jsou nakažený,
což způsobí, že zničíš vše, na čem ti záleží.
Já jsem málem zničil vše, na čem mi záleží.
Můj obličej.
Hele, vím, že jsem udělala chybu.
Ale můžu si, prosím, ten klíč nechat?
Jenom tak se cítím opět svá.
- Fajn. - Opravdu?
Děkuju moc.
Hádám, že ses něco naučil o nesobeckosti a integritě.
Jo, naučil.
Ve finále je to tím jediným, co potřebuju.
To a tenhle klíč.
Wallaci, Clyde, chci předvést svou novou superschopnost.
Jste tam?
Kazi.
OMLOUVÁME SE, JE ZAVŘENO.
Co tady děláš?
Ujišťuji se, že tyhle dveře pořád fungují.
Jo, pořád fungujou.
Co tu děláš ty?
Mám špatný pocit z toho, jak jsem tě podvedla,
tak jsem ti chtěla koupit dárek,
ale je zavřeno.
No nic, díky, že nejsi naštvaný.
Co je to za zvuk?
To je moje nové brnění.
Jo, udržuje...
Udržuje to vlhkost uvnitř a nebezpečí venku.
Teď, když mě omluvíš,
musím se jít poškrábat na pupíku.
Je to zdlouhavý proces.
Já jsem Řezník.
Misí mého života je vymýtit původ Klíčníků.
A co jsem slyšel, tak ty jsi nová Klíčnice.
Páni. Lidé o mně mluví?
Co říkali? Jsem trendy?
To nevím, co znamená.
Teď, připrav se zemřít, Klíčnice.
Tak pojď. Do toho.
Mám Železný klíč, takže mi nemůžeš ublížit.
To bolelo.
Nechápu to. Proč mě ten klíč neochránil?
Kazův klíč od domu? On mi ten klíč ukradl.
Samozřejmě, že Kaz u sebe nosí talisman.
Ne, ty jsi můj méďa.
Ne. Ty jsi můj méďa.
- Ne, ty jsi… - Můžeme se prostě domluvit,
že oba jste méďové a posunout se dál?
Olivere, vím, že to pro tebe musí být těžké,
jako těch prvních sedm let na nočníku.
Ale Horácio bude součástí našeho života od teď víc a víc.
A víš, kdo další bude součástí tvého života?
Já, méďo.
Jedna poznámka.
Možná byste měli trošku zpomalit. Víte, co se říká:
„Oheň, který svítí nejjasněji, dohoří nejrychleji.“
Má vášeň pro tvojí matku
bude hořet tisíce let.
Samozřejmě pak už budeš mrtvá.
Ale budu v peněžence pořád nosit tvou fotku.
Horácio, máš ten nejhezčí smysl pro humor.
To na tobě miluju.
A to, co na tobě nemiluju,
to změním.
Ne!
Zapomněl jsem si nakrájet jídlo
na malé čtverečky, jak jsi mi říkala,
a teď se dusím.
Dusí se.
Dělejte někdo něco!
Dám vám za to 100 dolarů.
Udělám to za 200.
Díky.
Díky bohu, že jsi v pořádku.
Co jsem ti říkala o dušení?
- Nedělej to. - Nedělej to!
Promiň. To nic, mami, není to tvá chyba.
Moje chyba?
Chápu to.
Trávíš teď víc času s Horáciem,
nemáš čas mě hlídat.
Takže, jestli to znamená udušení
velkým kouskem steaku,
doufejme, že poblíž bude někdo, kdo mi pomůže.
Neboj.
Budu v pohodě.
Horácio, neuvědomila jsem si, jak moc mě Oliver pořád potřebuje.
Není v podstatě schopen ničeho.
To není pravda.
Horácio, půjčíš mi humří klepeto? Svědí mě oko.
Vidíš?
Co jsem ti říkala o humřích klepetech?
- Nedávej si je do oka. - Nedávej si je do oka!
Horácio, je mi to líto.
Ale mezi mým synem, mou prací
a údržbou mého obočí,
teď očividně nemám čas na kamarádského džentlmena.
Rozumím.
Teď, když mě omluvíte, musím jít uklidnit toho chlapa,
co hystericky bulí na toaletách.
Neslyším nikoho bulet.
Ale za deset sekund už ano.
Připomíná ti to něco?
Ne.
No, mělo by.
Je to kladivo z Achelonu.
Jediná zbraň, co přemůže Železný klíč.
Rozluč se se životem, Klíčnice.
Řekl snad někdo „Klíčník“?
Kdo jsi?
Řekl jsem: „Řekl snad někdo Klíčník?“
To by mělo objasnit,
že já jsem Klíčník.
Nemůže uvěřit, žes mi ten klíč ukradl.
Ticho.
Je mi jedno, který z vás je pravý Klíčník.
Zmasakruju vás oba.
Hej, Řezníku.
Proč se mlátíš?
Počkat. To je kladivo z Achelonu?
Konečně někdo ví, co to je.
Neunikneš.
Tohle je jediná zbraň, co dokáže zničit Klíčníka.
Co když nejsem Klíčník?
Tohle si vezmu.
Díky.
Páni.
Velmi chytré, Kazi.
Neměla jsem pravdu.
Jsi hoden toho být Klíčníkem.
Jo, znáš to, mám svoje chvilky.
Tahle to nebyla.
Poslouchej, promiň, že jsem ti ten klíč ukradla.
Pocit, že bych zase měla svou sílu, byl tak lákavý.
Ale nechci schopnosti někoho jiného.
Chci ty svoje. Na to jsem asi zapomněla.
Odpustíš mi?
Jasně.
Snažíš se mi zase ukrást ten klíč, co?
Možná?
Olivere, vzpomínáš, jak jsi řekl:
„Nikdy nebudu mít schopnosti?“
Koukej.
Stojím si za svým tvrzením.
- Kde je můj klíč? - Přímo tady.
Beru si ho zpátky.
Udělal jsem hroznou chybu, že jsem vám ho věnoval.
Já vím. Kaz a já jsme byli malicherní,
použili jsme ho pro osobní zisky.
Ani jeden z nás ho není hoden.
No, to je jedna část,
ale hlavně proto, že mi Světlice řekla, že chodí pouze se superhrdiny.
Dobře, chápu to. Jenom buď opatrný.
Každý, kdo s ní chodil, se spálil.
Horácio. Ahoj.
Poslouchej, je mi líto, co se stalo v té restauraci.
To je v pořádku.
Tvoje matka a já jsme se domluvili,
- že už spolu nebudeme chodit. - Díky bohu.
Ale že se rovnou vezmeme, a to jsme taky udělali.
Co?
Tvůj otec žije v Anglii a tvoje matka si myslí,
že potřebuješ otce.
Abych ti pomohl,
vzal jsem tvé zbytky od oběda z lednice
a ujistil se, že si ti budou bezpečněji a jednodušeji polykat.
To byl Filadelfský sýrový steak.
Teď je to Filadelfský sýrový šejk.
Dobrou chuť.
Další dobré zprávy.
Po svatbě
se k vám Alan a já přestěhujeme.
To je jako pád z nekonečných schodů.
Já vím. Není láska úžasná?
Asi budeme spolubydlící.
Jenom abys věděl, někdy chrápu jako hroch,
protože mám noční můry,
třeba, že jsem hroch.
Jo!