Jag måste berätta en sak. Men lova att ni inte skrattar åt mig.
Jag skrattar inte åt dig, utan åt honom.
Snygg skjorta. När ska du och barbershopgruppen öva?
Jättekul, Kaz.
Och vi övar 18.30, som alltid.
Jag har misstänkt ett tag att superhjältar finns på riktigt.
Nu vet jag att jag har rätt.
Finns superhjältar? Det var det knäppaste jag har hört.
Varför är du så nervös?
Jag? Nervös? Det var det knäppaste jag har hört!
Jo, Oliver är nervös för att...
För att han vill bli din pojkvän. Han är upp över öronen kär i dig.
-Berätta, Oliver. -Ja, det är...därför jag är nervös.
Jordan, vill du bli min flickvän?
Nej.
Jag visste att ni inte skulle tro på mig. Så i morse tog jag ett foto.
Det här är Captain Atomic. Jag ska hitta honom.
Det här är en jättestor stad.
Du får nog aldrig se honom igen.
Oj, där är han.
Morsning korsning!
Jag är er nya historielärare: mr Camito.
Mr Camito. Vår nya historielärare. Det var det knäppaste jag har hört!
Okej, yo!
Varje dag är ju grymt bra
Ingen vet vad vi gör efter plugget
Var dag när vi drar, slutar tidigt och börjar jobba
Serier är vår grej Nej, vi säger aldrig nej
Läser nya nummer om superkrafter
Vi hjälper hjältar, vi är entusiaster
Vi hörde nån som sa: "Låt dem va', det är inget viktigt"
Men har ni nånsin sett en hjälte på en brits?
Ska vi rädda världen i dag? Vi får väl se
Ska vi hjälpa en hjälte i dag? Vi får väl se
Ska vi stanna här eller dra? Vi får väl se
För vi räddar vår planet med allt som vi vet
Vi träffar dem som vi bara har läst om
När hjältar vill ha hjälp är det alltid bråttom
Vi är normisar och inte som de andra
De är hjältar, men vi hjälper varandra.
När de rullas in med en trasig mjälte
då slår vi ett slag för en superhjälte
Vi hjälper dem som har fått sig en smäll
I morgon ska vi göra det vi gjorde i kväll
Ska vi rädda världen i dag? Vi får väl se
Ska vi hjälpa en hjälte i dag? Vi får väl se
Ska vi stanna här eller dra? Vi får väl se
För vi räddar vår planet med allt som vi vet
Vad gör du här?
Det ryktas att det finns skurkar här i krokarna.
Med min täckmantel
ser jag till att skolan är trygg från onda odågor!
Om du tänker vara här får du hålla låg profil.
Vår kompis Jordan är säker på att du är Captain Atomic.
Ni är klara och tydliga.
Fast du mumlar lite grann.
Gus, har du en metalldetektor att låna ut?
Varför skulle jag ha en metalldetektor?
Jag har en lögndetektor, en strålnings- detektor och en detektordetektor.
Den piper för att den känner av de andra detektorerna.
Ge mig strålningsdetektorn.
Jag ska bevisa att den nya läraren är Captain Atomic.
Hans batterier får den nog att pipa.
Igen? Du kan få uppmärksamhet på bättre sätt.
-Jag vill inte få uppmärksamhet. -Jo, det påstår min lögndetektor.
Jag visste det! Strålningshalten från dig är hög.
Du är Captain Atomic!
Det bevisar ingenting.
Hela staden är fylld av strålning.
Märker du inte det?
Det är du som säger pip!
Ja, för att det är det första tecknet på strålning.
Ofrivilligt munpipande.
Visst. Då kollar vi hur det funkar på nån annan.
Till exempel rektor Howard.
Varför piper den?
Mitt experimentella plutoniumhjärta!
Du har fått det att krångla! Varför gjorde du så?
Måste dra!
Horace, jag har fått fel lunch igen.
Hur jag vet det? För att lunchen försöker äta mig.
-Det är över. Jag vet om din hemlighet. -Vad pratar du om?
Jag kollar ju upp bakgrunden på alla på skolan
så att jag får reda på hemligheter och kan tvinga alla att lyda mig.
Här är din kemtvätt.
Din hemlighet ska inte spridas. Herr biter på tånaglarna.
Än sen om jag är smidig och har goda tånaglar?
Hur som helst... Jag har kollat upp dig
och Connie Valentine finns inte. Namnet är falskt.
-Det är inte som du tror. -Det är det visst.
Du är inte den du utger dig för.
Du är...
en utländsk prinsessa som lever gömd här.
Rackarns!
Min hemlighet är avslöjad! Jag är prinsessa och lever gömd.
Om nån här vore en prinsessa som lever gömd, skulle jag ha tippat på Genevieve.
Nej, hon är bara konstig.
Varför lever du gömd?
För att min pappa
Calderaniens kung, har störtats av...
rebeller. Han skickade hit mig
så att jag är trygg medan han återtar kronan.
Jag visste det. Nu är allt så uppenbart.
Jaså?
Ja. Nu förstår jag varför du är så töntig.
Du vill inte verka kunglig.
Ja.
Just därför är jag så töntig.
Med flit.
Ni måste bevara hemligheten, annars svävar jag i stor fara.
Det ska jag... om jag får bli hertiginna.
Jag vill att folk bugar för mig som om jag vore kunglig.
Folk bugar redan för dig.
Ja, men det ska vara ett kungligt tvång.
Jag kan tyvärr inte göra dig till hertiginna.
Det föräras endast dem som är allra värdigast.
Då ska jag bevisa hur värdig jag är. Jag ska överösa dig med presenter.
Ge Hennes kungliga höghet din lunch. Nu.
Okej.
Det är en macka med bacon, sallad och tånaglar.
Gillar du inte bacon?
Det var nära ögat.
Men Jordan listar snart ut att mr Camito är en superhjälte från 1950-talet.
Datorerna kallar han hela tiden för "snajdiga radioapparater".
Vi kan se till att han får sparken.
Men den enda som kan avskeda en lärare är rektor Howard.
Vänta lite.
Jag vet vad vi ska göra.
-Bra att du viskar. -Detsamma.
Vad har du för plan?
Rektor Howard, har ni tid att prata? Jag har ett personligt problem.
Du kan alltid prata med mig.
På mina kontorstider. De är från 11.30 till 11.45.
Varannan torsdag. I maj.
Snälla, hör på. Det går fort.
Jag försöker imponera på en tjej.
Det gör man så klart bäst genom att härma en robot.
Jag lyssnar.
Tyvärr är jag usel på att härma en robot.
Och jag kom precis ihåg er fantastiska robotdans på personalens talangjakt.
Kan ni hjälpa mig, rektor Howard?
Jag tror att du menar roboten Rektor Boogie 3000.
Tack. Då så...
50 stjärnor? Sen när då?
Där är du. Du hade rätt. Det finns en skurk här!
-Dra på trissor! -Och hör här!
Det är rektor Howard. Han är en robotskurk.
Han har slagit av alla telenät i världen. Jag ska ringa Lagens hjältar.
Jag glömde... Han har slagit av alla telenät i världen.
Jag vill också impa på tjejen genom att slita av hennes armar.
Som robotar brukar göra.
Jag fattar. Se och lär.
Vad gör du?
Släpp mig!
Inte förrän jag får loss ditt robothuvud.
Jag är ingen riktig robot.
Det var bara en lysande robotimitation.
Du ljuger. Du har slagit av alla telefonapparater i hela världen.
Jag är lite upptagen nu. Jag pratar med en knäppgök.
Till mitt försvar var det en lysande robotimitation.
Alla begår vi misstag.
Men inte så här dumma, så du får sparken. Försvinn.
Det ser ut som om den läraren är... historia.
För att han var historielärare.
Vi fattade.
-Usch. ﻿-Gillar du inte sushi?
Jo då. Men jag hatar dina skor.
Listigt. Så hemska kläder tror man inte att en prinsessa har.
Det var det som var tanken. Hemska kläder...
Jag vet hur jag ska bli en värdig hertiginna:
Med hjälp av en transfusion med blått blod.
Och jag har ordnat en livvakt åt dig.
Det behövs inte. Jag vill bara äta lunch i fred.
Nej!
Du får inte äta det.
Calderaniens rebeller vill kanske förgifta dig.
Jag måste provsmaka först.
Det är gott.
Jättegott.
Det är inga tånaglar i den, men det får duga.
Jag skriver gärna ett rekommendationsbrev.
Om du vill bli inlagd på mentalsjukhus.
Alla är mycket elakare nu än på 1950-talet.
Chefen, det här är enhet 238. Captain Atomic är inget hot längre.
Slutanvisningarna är nedladdade på mitt minneskort.
Jag installerar dem nu.
Du pratade om Captain Atomic. Jag hade rätt! Superhjältar finns!
Att jag stoppade in ett minneskort i huvudet tänker du inte säga nåt om?
Jag måste ta ett foto! Superhjältar finns!
Oturligt nog för dig finns även superskurkar.
Är du en normis på supersjukhuset
eller jobbar du för Lagens hjältar?
Jag vet inte vad du pratar om.
Men det är häftigt att du får röda ögon när du är arg.
Vi får se hur häftigt det är när jag tillintetgör dig, så här.
Hej, Jordan. Hej, rektor Howard. Häftig smält jordglob. Vad är det här?
En ny valbar kurs i att knyta knopar.
Jag är jättedålig på det.
Jag behöver hjälp. Mycket hjälp.
Ja, verkligen. Med ditt blinkande. För du blinkar bara med ena ögat.
Min robotdetektor piper. Det kan bara betyda en sak.
Jag måste byta batteri i den. Vi ses!
-Vad höll vi på med? -Du skulle släppa mig.
Jaha. Då ska jag knyta upp... Hörru!
Jag var inte klar.
Du är en av två ungar här på skolan som jobbar på supersjukhuset.
Två ungar. Så klart! Oliver och Kaz. Det är dit de går efter varje skoldag.
Oliver och Kaz. Tack för den upplysningen.
Jag måste vara säker på att det är de innan jag för dem till min chef.
Ta din telefon. Börja videochatta med Kaz.
Klockan är 16.00. De kan vara på sjukhuset i detta nu. Jag vill se.
Du borde använda min laptop. Skärmen är större. Jag hämtar den.
Toppen. Det är därför du är min favorit... Stopp där!
-Hallå. -Kaz, det är rektor Howard.
Rektor Howard.
Om det gäller låtsasspyan på ert skrivbord så lade jag inte dit den.
Jag använder riktig spya. Jag lägger ner min själ i spratt.
Jag ringer för att be om ursäkt för mr Camitos beteende tidigare i dag.
Skulle du kunna filma hela rummet
så att jag vet att du är trygg och att Oliver mår bra?
Oliver mår faktiskt inte alls bra
och han gråter okontrollerat som en barnunge.
Jag ska hämta en napp åt honom.
Än sen om jag gråter?
Den som inte gråter åt en video där en soldat och hund återförenas
är ett kallblodigt monster. Inget illa ment, Ödlemannen.
Rektor Howard är en skurk. Vi måste rädda Jordan. Vi behöver hjälp.
Vi har bara Captain Atomic. Bara han inte är arg på oss.
Jag är fortfarande arg på er.
Nu kan jag inte slutföra mitt uppdrag.
Vi beklagar.
Ryktena som du har hört stämmer. Rektor Howard är en skurk.
Lite annat skvaller är att Oliver tydligen är kär i Jordan.
-Du startade det ryktet. -Och det spred sig som en löpeld.
Jag visste att Howard var en skurk. Till skolan!
Men ni får gå. Jag är fortfarande arg på er.
Eftersom jag inte vet nåt kan du väl släppa mig?
Tyvärr inte.
Du känner till min hemlighet, så jag måste göra mig av med dig.
I ett klassrum? Borde du inte sänka ner mig bland hajar eller ormar?
-Du kan väl ordna det så ses vi där. -Det är en bra idé.
Lägg av!
Lösgör flickans händer! Alltså, slit inte av dem, utan... Du vet vad jag menar!
Jordan, det ser konstigt ut. Men det finns en naturlig förklaring.
-Oliver är kär i dig. -Hur kan det förklara det här?
Spring, Jordan!
Vi måste hjälpa honom.
Jag tror inte mina ögon.
Rektorn är en calderansk rebell som försöker angripa prinsessan!
Spring!
Jag flyr ingenstans. Som din livvakt lämnar jag dig aldrig när faran hotar.
Jag lämnar in min avskedsansökan.
Ingen får skada min prinsessa!
-Vänta på mig där ute. -Ja, prinsessan.
Han måste stoppas.
Minns du numret när Cabal of Chaos gjorde uppror?
Rektor Howard är nog av samma androidmodell.
Ta ut minneskortet bakom hans öra!
Lysande! En fråga bara. Vad är ett minneskort?
Nu blir vår huvuduppgift att ta rektorn till fängelset för kvarsittning.
Han är bara ett huvud.
-Och så... -Vi fattade.
-Hur mår du, Jordan? -Det snurrar lite, men jag mår bra.
Gamla strumpor!
Du undrar nog vad det där handlade om.
Ja, vad hände?
Jag minns ingenting.
Jag minns ingenting heller.
Inte jag heller. Det är nog strålningen.
Stephanie, du var så modig.
Du riskerade dina högklackade skor för mig.
Jag har haft dem på mig två gånger, så jag hade ändå tänkt kasta dem.
Får jag bli calderansk hertiginna nu?
Visst. Varför inte?
Jag dubbar dig härmed till hertiginnan Stephanie. Du kan ställa dig upp.
-Jag står ju redan upp. -Jag vet. Men man säger alltid så.
Vad spännande!
Alla ska veta att jag är adlad så att de kan tycka mer synd om sig själva.
Du får inte berätta det.
-Varför inte? -För att...
Då blir det farligt för dig. Ingen får veta om det här.
Okej.
Förlåt, Gus. Jag måste avrätta dig.
Nej!
Gus får veta om det. Ingen tror ändå på nåt han säger.
-Jag undrar varför... -Det låter som sarkasm.
Ja, min sarkasmdetektor piper som en tokig.