I tidigare avsnitt:
Jag måste berätta om min dröm.
Jag var på en utomjordisk rymdfarkost
som fraktade nåt som hette Arcturion.
Varför gör du inte en serietidning om det?
Du får stå som medförfattare.
Du kan använda en pseudonym som Quimby Fletcher.
-För hit Quimby Fletcher. -Existerar Arcturion på riktigt?
Min chef ger sig inte förrän han har den
och blir den mäktigaste mannen på jorden.
Chefen, det här är enhet 238.
Captain Atomic utgör inte längre ett hot.
Jag har laddat ner dina instruktioner till mitt minneskort.
Tack, Flashback, för att du visade Skylar klippen.
Vem jobbar hejdukarna för?
Nån hjärtlös skurk som Slaughter Master eller ett flygbolag?
Det är illa nog att jag inte kan flyga mer, men att ta betalt för övervikt
är ren och skär ondska.
Jag vet inte vem de jobbar för.
Varför behöver du checka in bagage?
Du har ju bara en dräkt.
Jag är utom fara nu, men vi måste få veta vilka skurkarna är
innan de fattar att jag är Quimby.
Tänk efter. Minns du inget alls?
Jag la märke till en sak.
De hade likadana evighetstecken tatuerade på sina handleder.
Rektor Howard har en evighetstatuering.
Jag minns att jag såg den och tänkte:
"Rektorn har en evighetstatuering."
Vilken bra historia.
Väldigt oväntade vändningar.
Min poäng är att de kanske samarbetar.
Rektor Howard är nere på Superfängelset.
För ut honom och förhör honom,
så träffas vi senare.
Varför? Vart ska du?
Jag ska prova smokingar.
Mamma vill att allt är perfekt på bröllopet,
så i morgon ska jag bleka tänderna och ögonvitorna.
Hon vill att fotona ska bli lysande.
Du får väl ersätta Oliver.
Okej. Vad innebär det?
Okej, Flashback. Jag tror att hon fattar nu.
Okej, yo!
Varje dag är ju grymt bra
Ingen vet vad vi gör efter plugget
var dag när vi drar, slutar tidigt och börjar jobba
Serier är vår grej nej, vi säger aldrig nej
Läser nya nummer om superkrafter
Vi hjälper hjältar, vi är entusiaster
Vi hörde nån som sa: "låt dem va', det är inget viktigt"
men har ni nånsin sett en hjälte på brits?
Ska vi rädda världen idag? Vi får väl se
Ska vi hjälpa en hjälte idag? Vi får väl se
Ska vi stanna här eller dra? Vi får väl se
För vi räddar vår planet med allt som vi vet
Vi träffar dem som vi bara har läst om
När hjältar vill ha hjälp är det alltid bråttom
Vi är normisar och inte som de andra
De är hjältar, men vi hjälper varandra
När de rullas in med en trasig mjälte
då slår vi ett slag för en superhjälte
Vi hjälper dem som har fått sig en smäll
Imorgon ska vi göra det vi gjorde ikväll
Ska vi rädda världen idag? Vi får väl se
Ska vi hjälpa en hjälte idag? Vi får väl se
Ska vi stanna här eller dra? Vi får väl se
Vi räddar vår planet med allt som vi vet
Okej, det är ingen här. Stäng dörrarna.
Åh! Det var på tiden.
Det stank av inlagt nötkött där inne.
Varför gnäller du?
De hade dig i en fågelbur.
Rektor Howard, Kaz fångades av två skurkar
som sökte en intergalaktisk kraft som kallas Arcturion.
De hade likadana tatueringar som du.
Jag vet inte vad du snackar om. Ser du några tatueringar på min kropp?
Men vänta nu...
Tack vare er har jag ingen kropp.
Är det så du vill ha det? Visst.
Snackar du inte hamnar du i "Den sista slutstationen"
och förvandlas till en actionfigur.
Ja. Sen sätter jag ditt lilla huvud
på den här trasiga dockan. Sen...
tvingar jag dig att köra runt i den här rosa leksakscabben.
Sen måste du köra till låtsasköpcentrumet.
Okej. Sluta. Jag ska snacka.
Innan du gör det...
Varför har du de där grejerna?
Det är helskumt.
Vi ska ju förhöra honom.
Nå...
Vem jobbar du för?
Okej, jag ska berätta!
Vi jobbar för mr Terror.
En brutal superskurk som är så hemlig att ingen har sett hans ansikte.
Han kanske är fruktansvärt vanställd.
Än värre, så har han ett ödleansikte.
Förlåt, Ödlemannen. Jag visste inte att du jobbade i dag.
Nå...
Var finns Arcturion?
Jag minns inte.
Innan jag hann rapportera till mr Terror
överförde jag all information om Arcturion
till ett minneskort som är borta.
Oliver tog ut minneskortet på skolan.
-Vi hämtar det. -Så enkelt är det inte.
Minneskortet är programmerat att explodera
när det har varit urtaget i 72 timmar,
vilket inträffar om 2 timmar och 11 minuter.
Vi sticker till skolan.
Vänta. Jag har en fråga till.
Varför har du de där grejerna?
SKYNDA PÅ!
Då kan jag gå.
Smokingen är perfekt.
Ja, om "perfekt" betyder uselt designad och dåligt sydd.
Inget illa menat.
Du gör ditt bästa utifrån dina förutsättningar
som är total inkompetens och en dåligt skött butik.
Jag håller med.
Hans lakrits är gammal med.
Det är ett måttband.
Vi kollar vad Horace tycker om smokingen.
Vi kanske ska diskutera det på tu man hand
eftersom det är superviktigt.
Vi är snart släkt med varann.
Vad du än vill säga kan du säga inför oss alla.
Låt mig visa.
Ibland dricker jag mjölk ur en nappflaska.
Hajar du?
Mamma, jag kan gå nu
för den här smokingen är helt rätt.
Ja.
Om vi nu ska ha smokingar.
Vi funderar även på att ha ett temabröllop.
Ett temabröllop? Med vilket tema?
Vi vet inte än.
Vi har 50 alternativ att prova.
Ursäkta mig.
Har ni en dinosauriedräkt i herrstorlek?
Du, Jordan...
Vad gör alla här på lovet?
Det är skolans konstmässa. Vill ni se min senaste tavla?
Den heter...
Vånda .
"Vånda"? Jag fattar inte.
Det beror på att den inte är klar.
Så där. Nu är den klar.
Jordans örhänge är minneskortet.
Hon måste ha hittat det i korridoren efter fajten.
-Vi måste ta det på nåt sätt. -Oroa dig inte. Jag har en plan.
Du, Jordan.
Jag älskar ditt örhänge.
Det får dig att se söt och feminin ut.
Gör det? Usch! Ta det.
Varför har hon ett likadant örhänge?
Gus tyckte att det var häftigt,
så han tillverkade kopior som han säljer.
Jag fattar inte varför Gus vill ha mer pengar.
Örhänget som Jordan hade på sig...
-Är det originalet? -Jag vet inte.
Jag gav tillverkaren originalet, och när han gav tillbaka dem
var de en enda röra som en sallad och min mormor
som tror att hon är en sallad.
Hur många lät du tillverka?
Bara fyra eller fem...
hundra.
Det här är rent vansinne.
Mamma, varför vill du ha ett temabröllop?
Det låter inte alls som du.
Det var faktiskt min idé.
Jag älskar att klä ut mig
nästan lika mycket som jag älskar mjölk.
VI BEHÖVER DIN HJÄLP PÅ SKOLAN NU!
Jag måste sticka nu.
Fortsätt utan mig. Jag är säker på att ni väljer...
Va? Vem har låst dörren?
Jag.
Det märks att du ogillar vår familjedynamik,
så jag tycker att vi ska prata ut om våra känslor
för inget är ju viktigare än ens familj.
Eller hur, mamma?
Vad gulligt att du kallade mig "mamma".
Gör inte om det.
Jag måste ta itu med ett superhjälteproblem. Lås inte in mig.
Du ska ingenstans.
Jag är trött på att inte bli uppskattad,
så jag ger mig inte förrän familjens favorit är jag. Jag!
Jag tycker att ett familjeråd är en underbar idé
eftersom Bridget bad mig säga så.
Varför kan du inte vara mer som Alan?
Mogen, upplyst och skärpt.
Vad snackar du om?
Han är på väg att äta en nåldyna.
Är jag?
Jag trodde att det var en torr och stickig tomat.
Han äter i alla fall sånt som han tror är grönsaker.
Vi måste samla in alla minnena innan det riktiga exploderar.
Jag önskar att Oliver var här. Att tänka ger mig huvudvärk.
Jag ska tänka som Oliver.
Nu vet jag.
Minns du numret av Crusher när han gör den där grejen
med grejen och får ut grejen ur grejen?
Det är ren rappakalja.
Är det inte så Oliver gör?
Jag brukar inte lyssna.
Aj! Nu kom jag på nåt.
Först måste vi hämta förstoringsstrålen på Supersjukhuset.
Connie, varför är ditt öra så stort?
Jag tog på mig ditt billiga örhänge, och det måste vara defekt.
Det fick mitt öra att svullna.
Ja, och det är inte det enda problemet.
Det får också henne att ständigt springa in i väggar.
Det kan inte stämma.
Låt mig tänka efter.
Ni måste göra er av med örhängena.
De är defekta och orsakar hemska problem.
Ni måste göra er av med era pengar med.
Ni rörde örhängena och pengarna. Tänk vad som kan ha hamnat på dem.
Nu är det fixat. Kan du krympa mitt öra?
Visst.
Jag ska bara vända på inställningarna.
Åh nej. Jag gjorde det på tok för litet.
Nej, så brukar mina öron se ut.
Är det sant? Usch.
Vi måste ta minnena till Supersjukhuset
och komma fram till vilket som tillhör rektor Robothuvud.
Det är illa. Vad gör vi nu?
Skrämmer bort dem med dina läskigt små öron?
Oroa dig inte. De kan inte attackera oss inför alla vittnen.
Hör upp! Min kollega och jag driver ett tv-bolag
och har just nu auditioner i medborgarcentret till vår nya dokusåpa:
Vem vill bli känd helt utan anledning?
Sorgligt nog skulle jag titta på den.
Du igen!
Din rektor rapporterade aldrig till chefen.
Nu vet vi varför. Du har hans minneskort.
Ni får inte minneskortet.
-Kaz! -Oj. Förlåt!
Du lyckades. Det var fantastiskt.
Kom ihåg att vi kör med öppna kort.
Det allra viktigaste är att vi är helt ärliga.
Eller hur, pappa?
Visst, min son.
Eftersom vi är ärliga...
Bridget, ibland när jag kysser dig
tänker jag på bridge.
Och ibland när jag kysser dig
tänker jag på pengar.
TA DIG TILL SUPERSJUKHUSET NU!
Även om det här är kul och inte alls konstigt,
så måste jag sticka nu.
Mamma, säg åt Alan att låsa upp dörren nu.
Inte den tonen till din mamma!
Prata så här i stället.
Det gillar hon.
Inte sant, direktören?
Om vi nu ska vara ärliga, så gillar jag det inte.
När du pratar så där vill jag slita loss mina öron
och trycka in dem i din mun.
Din avundsjuka mot mig sliter isär den här familjen.
Enda sättet för oss att gå vidare är
om du ger mig en kram och en puss och säger:
"Alan, trots att du är fantastisk på alla sätt och vis,
och jag knappt är medelmåttig,
så älskar jag dig."
Alan, trots att du är fantastisk på alla sätt och vis,
och jag knappt är medelmåttig...
så älskar jag dig.
Det var väl inte så svårt?
Det verkar som om vi är en enda stor, lycklig familj.
Jag menar allvar. Sluta.
Ett av minneskorten är ditt.
Vi måste sätta in alla för att reda på vilket som är äkta.
Vänta. Det kommer nån.
Ledsen att jag är sen.
Jag var narr och tvingades pussa Alan.
I vanliga fall hade jag haft följdfrågor,
men vi sprängs om två minuter, så nu kör vi.
Kattvideor.
Gamla gubbar i badkläder!
Femton sekunder kvar.
Vi hinner ett minne till. Välj du.
Nej, välj du. Om vi sprängs vill jag kyssa Skylar.
Jag vill inte ha kysst Alan sist.
Jag väljer!
Fem, fyra, tre
två, ett...
Tack och lov! Vi är alla oskadda.
Ja, jag har då aldrig mått bättre.
Jag är en avsliten skalle
som är fastspänd i en slaktarbänk.
Kolla!
Det är rymdfarkosten från min dröm.
Den ligger nergrävd under skolan.
Och titta! Arcturion finns inuti den.
När du ramlade ner på byggarbetsplatsen kanske du rörde vid nåt
som hade varit i kontakt med Arcturion, och därför drömde du så där.
Det är därför det har vimlat av skurkar på skolan.
De dras till Arcturions krafter utan att veta varför.
Som malar till ljuset.
Malar dras faktiskt till ljuset
på grund av deras medfödda orienteringsförmåga...
Jag har inte saknat dig i dag.
Kolla! En order från mr Terror.
"Till alla agenter.
Hitta Quimby Fletcher, flå honom och stek honom över öppen låga."
Du kanske läser mitt recept på vitlökskyckling på spett.
Nej, det gör du inte.
De ska steka dig sakta tills köttet faller av dina ben.
Snälla mr Terror, ge oss en chans till.
Snack är värdelöst, och hejdukar likaså.
Tur för er två att jag måste svara.
Försvinn ur min åsyn. Kom inte tillbaka förrän ni har hittat Quimby Fletcher.
Ta reda på vad han vet och tillintetgör honom.
Hej, kära Oliver.
Ja, du får köpa pizza.
Det kvittar om du promenerar dit. Du måste ändå ha hjälm.
Visst. Du tycker att jag är överbeskyddande,
men du inser inte att världen är en väldigt farlig plats.
Ja!