Ifølge alle prøvesvar er du det vi leger kaller "frisk".
- Det stråler faktisk av deg. - Gjør det?
Hadde det vært mulig, hadde jeg trodd at du var gravid.
Men jeg tok feil da jeg trodde at dama mi var gravid.
"Gi tilbake ringen!" For en røre...
Det var en skikkelig røre.
Har du gjort noen forandringer? Begynt å mosjonere?
Jeg ble sparket som administrerende direktør.
Nå er jeg teknologidirektør under den nye direktøren, Jack Barker.
Har du en sjef i ditt eget firma?
Ja. Det høres ille ut, men han tar seg av budsjett og finansiering.
Han har forhandlet kontorleien vår. Det kan bli bra for meg.
Jeg hadde ikke taklet å ha en annen lege som sjef.
"Får jeg høre på hjertet hans, sjef?"
"Nei, unnskyld! Nei vel. Som du vil."
- Morsomt. - Ja, det var det.
Men funker det for deg, er det bra. Nå skal jeg sjekke testiklene.
- Herregud... Og se etter brokk? - Nei. Jeg vil se om de er der ennå.
Released on www.DanishBits.org
Jøss! Skal alt dette være lokalene våre?
Ja, vi har visst hele etasjen.
Jøss, se på kjøkkenet!
Er det den nye logoen?
Jeg liker den. Den er elegant, men føles likevel farlig.
Velkommen, mine herrer! Jeg gikk bort fra fyren med fløyte.
Den lignet faktisk på et slags fallossymbol.
Jeg sparte dere for bryet. Mari Sheibley lagde denne.
Mari Sheibley! Det må ha kostet.
- Nei, vi er venner. - Jeg kjenner henne også. Flyktig...
Jeg skal vise dere deres nye hjem. Håper at det lever opp til kravene.
Sammenlignet med den vanlige dritten er alt en forbedring.
En respektfylt fornærmelse.
Det er mer urovekkende hvis vi gir hverandre komplimenter.
Hiroki satte inn fontenen. Det gir god feng shui.
- Dette er utviklernes lokaler. - Skal vi jobbe her?
Det er et separat mikrokjøkken med profesjonell catering.
Dere skal sulte her, ikke her.
Fint, men har vi råd til dette?
Kom inn på kontoret mitt, Richard. Jeg skal vise deg en ting.
Det er mye bedre enn Erlichs rottereir.
"Suksessens forente triangler"?
Jeg oppfant det. Nå underviser man om det.
Ser du hva som utgjør grunnlaget for alt sammen?
- Vekst? - Nettopp.
Jo flere smarte mennesker vi kan ansette hos oss, -
- desto raskere kan vi få ut det du har i hodet.
Jeg skal fortelle deg noe.
I 1999 var Google et lite, nystartet foretak.
Da de ansatte kokker og massøser, tenkte vi at de var helt gale.
Men de lokket de beste, og de skapte det beste produktet, -
- og nå er de verd over 400 milliarder dollar.
- Og vet du hva firmaet heter? - Google. Du sa det i begynnelsen.
Du har rett. Jeg fortalte det feil.
Poenget er at dette er en god investering-
- hvis vi kan lokke de beste og skape det beste produktet.
- Vinneren får den store skjermen. - Jeg forstår reglene.
Klar? Stein, saks, papir.
Der fikk du!
Jeg burde ha forventet en stein. Pakistanere kaster bare stein.
Gøyalt. Skriv alle rasistvitsene på den lille skjermen.
Trenger du en større skjerm? Skriv det opp, så fikser innkjøp det.
- Mener du det? - Ja.
Jared? Trenger du noe nytt utstyr til kontoret?
- Nei, jeg har med en egen datamaskin. - Si ifra hvis du trenger noe.
Kan jeg ta kartongen, Richard? Jeg flytter ut av Noahs gjestehus.
Skal du sove i kartongen?
Nei. Jeg har ikke sovet i en kartong på flere år.
Nå som Pied Piper er finansiert, kan jeg flytte inn i leiligheten.
- Gratulerer. - Har du ikke solgt den?
Nei, jeg leier den ut via Airbnb. Men jeg vil gjerne flytte hjem.
Jeg savner badekaret, og Noah har brukt hatuttrykk mot meg i det siste.
Nå går jeg, hvis jeg ikke skal bli fordi gjøre overgangen lettere?
På hvilken måte?
Jeg kan presentere de som jobber her. Jeg har blitt kjent med Hiroki.
- Hvorfor skulle vi ville det? - Godt poeng.
Velkommen til deres nye hjem. Nyt det. Dette er takket være meg.
Unnskyld!
Hvordan har morgenen vært?
Jeg kan fortelle om min. Jeg begynte med å søke på meg selv.
Det er et ritual jeg utfører for å fokusere.
Men det fungerer ikke lenger. Hvem sin arbeidsplass er dette?
Se nå.
Dette er fra tiden før jeg avsluttet Nucleus.
Hvorfor lar vi vår egen teknologi minne om vår smertefulle fortid?
Når jeg skriver inn navnet mitt i selskapets søkemotor, -
- så regner Internett piss på meg! Jeg vil at det skal opphøre!
- Artiklene er offentlig eiendom. - Og poenget ditt er...?
Foreslår du at vi skal forandre søkealgoritmens nøytralitet?
Da svikter vi tilliten. Yelp vil saksøke Google for det samme.
Jeg kan ikke beordre utviklere om å gjøre det.
Jeg har aldri foreslått det.
Ingen utviklere skal bli bedt om å endre algoritmens nøytralitet.
Gavin vil ikke se flere negative meninger om Nucleus i søkemotoren.
- Skal vi endre søkealgoritmen? - Nei, det ville ha vært uetisk.
Skal vi fremme andre sider og gi Nucleus-artikler lavere rang, da?
- Vet du hvor pokkers vrient det er? - Ikke bann til meg.
- Vi jobber ikke her lenger. - Jo, i ti dager.
Hvis dere ikke vil si opp og miste sluttvederlaget.
Ikke til å tro!
- Hei, Jared! - Hei.
Nå er jeg litt forvirret. Du skulle jo flytte ut på tirsdag.
Ja, men planene er endret.
Jeg har ikke råd til å flytte, så jeg må bli en stund.
Jeg forstår, men du bryter betingelsene i kontrakten vår.
Det er så dyrt å bo her fordi teknologibedriftene drev opp prisene.
Og du kjøpte leiligheten for penger fra teknologibedriftene, -
-så det jevner seg liksom ut.
- Det høres helt urimelig ut. - Jeg vet det!
Du kan få et par dager. Maks to uker.
Men har du ikke flyttet da, så må jeg iverksette tiltak.
Så trist! Jeg trodde at du var den eneste kule teknologifyren.
- Jeg? Er du sikker? - Ikke nå lenger.
Jeg...
I California har en beboer nesten ubegrensede rettigheter.
Jeg må få tillatelse til å gå inn. Jeg får ikke stenge av strømmen, -
- og jeg må ha en jurist som kaster ham ut.
Det var virkelig kjedelig. Hvor sov du i natt?
- Det gjorde jeg ikke. Hvordan sov du? - Bra. Jeg sov som en stein.
- Vi trenger ikke å ordne alt selv. - Det er flott.
Klare til å dra på jobb?
Amy spurte hva vi ville ha til frokost. Jeg sa: "Overrask oss."
Når så du sist de to gå noe sted før 12?
Nå spiser vi glutenfrie vafler.
Unnskyld, jeg ødela overraskelsen. Amy fortalte meg det.
Jeg har for mange kostbehov til å la frokosten være et sjansespill.
To av mine arbeiderbier som skal av gårde og sluke verden.
Ha det bra, jobb hardt og bli kjent med hverandre.
Ja vel.
Jeg hjalp dem med å finne en ny direktør.
Jeg må gi dem mer frihet og fokusere på framtiden.
Arbeiderbier som deg med gode ideer. Som å katalogisere malware. Sexy.
Vil du ha mer kokosvann?
Det er den dyreste upasteuriserte typen om det interesserer deg.
Det som interesserer meg, er rommet. Det er et rottereir.
Ja, nå. Men med litt farge er det klart neste måned.
Det har faktisk skjedd noen greier. Jeg trenger noe neste uke.
I neste uke? Jeg skal snakke med den nåværende leieboeren-
-og si at hans tid har kommet.
Pokker også!
Jeg setter ham på båten til Kina.
Unnskyld, jeg forsnakket meg. Jeg ber Amy om noe annet.
Nei, jeg vil ha vafler. Men jeg ville bli overrasket, Jared.
- Hvem er dette? - Jeg vet ikke.
- Har Jack allerede ansatt utviklere? - Det der er ikke utviklere.
Nettopp. Det er våre nye selgere. De er bransjens beste.
Selgere? Jack...
Burde vi ikke ansette utviklere til å bygge plattformen først?
Nei! Absolutt ikke.
Salg og utvikling er søylene i suksessens forente triangler.
De må samarbeide og bestemme hva som skal bygges.
Hvem vet bedre hva kundene trenger enn de som snakker med dem?
Vi skal ha et møte klokken ett. De er flinke.
Søksmålet ødela finansieringen, men svekket ikke utviklingen.
- Spørsmål. - Keith, region nordøst.
Fins det ingen teknologigjeld som kan bremse ekspansjonen?
Nei, faktisk ikke. Vi har identifisert problemene-
-og har lagt en plan for rask vekst.
Don. Global systemintegrering. Hvordan ser vekstprognosen ut?
Det kan virke litt overdrevet, -
- men det er ikke urealistisk å tro at vi har potensial-
- til å få samme gjennomslag som Google og Facebook.
Dette låter kjempebra, Richard. Bare fortsett å snakke.
Når det gjelder lanseringen, sikter vi på en bred front.
Spre det til så mange mennesker som mulig.
Jan, sjef for innsidesalg. De kaller meg Jan the Man.
- "Mennesker" betyr vel bedrifter? - Det stemmer.
Nei, faktisk ikke, Jan the Man.
Jeg mener mennesker. Forbrukere.
Keith, region nordøst igjen. Jack sa at vi selger til bedrifter.
- Gjorde han? - Doug. Keiths praktikant. Ja.
Ja, jeg var der. Don igjen.
Jeg beklager misforståelsen. Planen har alltid vært basert på-
-på freemium-modeller. Som Dropbox.
Plattformen er gratis, og når man har en stor nok brukerbase, -
-så selger man premiumtjenester.
Hvis vi gir den bort nå og skal selge den først senere, -
-hva gjør vi her nå da?
Jeg vet ikke. Vi kan spørre Jack når han kommer tilbake.
Unnskyldt meg et øyeblikk. Jack!
Unnskyld, Jack... Skal du gå?
Jeg har en veldedighetsgreie. Jeg sa ja for flere måneder siden, -
-men du fikser det der, Richard!
Nei. Unnskyld. De sa nettopp at du snakket om bedriftssalg.
Fint at de forklarte det.
Skal vi ikke henvende oss til forbrukerne først?
Jeg har lest dokumentene. Det tar fire år før vi tjener penger.
Ja.
Du vet vel at vi befinner oss i en boble?
Du brukte vel bleie under den siste boblen.
- Jeg var elleve år. - Jeg brukte ikke bleie.
- Det gjorde ikke jeg heller. - Jeg var der.
Vet du når en fireårsplan ble avsluttet i mars 2000?
I april 2000. Vi må handle nå.
Vi kan ikke legge alle egg i gullkisten i enden av regnbuen.
Ligger gullkisten i kurven?
Dette er verdens beste selgere, Richard.
Når de sier at vi skal selge til bedrifter, så må jeg lytte.
Jeg ber deg om å snakke med gutta om å modifisere plattformen.
Bare se hvordan det føles.
Uansett hvordan det går, lover jeg å aldri svekke produktet.
Ja vel, jeg skal snakke med gutta, men de blir ikke glade.
Selvsagt ikke. De er jo utviklere. Vi ses siden.
Det er en japansk tradisjon, og du er kineser.
Jeg er ikke rasist.
Jo, japanere er rasister. De er forferdelige.
Nei, nei...
Jian Yang... I alle forhold er det flo og fjære.
- Fjære? - Ja.
Vi har hatt flo, men nå har vårt forhold nådd en permanent fjære.
- Flo. - Nei.
Vi har nådd en permanent fjære. Skjønner du?
- Vil du at jeg skal flytte? - Ja, virkelig.
Så nå takker jeg deg for i dag.
Nå skal du bukke.
Bukk. Helt veien ned til midjen.
- Nei. - Greit.
Takk, Erlich.
Farvel, lille venn. Jeg kommer til å savne deg.
Det var morsomt, Jian Yang. Ditt lille kantonesiske svin.
- Hva syns du? - Hva driver du med?
"Hei, jeg heter Erlich Bachman. Jeg er et løgnaktig svin!"
- Hvem skriker du til?! - Erlich er en løgner!
Jeg endrer ikke mening om meg selv.
- Det er ikke så viktig, Richard. - Ikke? Skal vi selge til firmaer?
Vi ville ikke gjøre sånt, men Jack ser ut til å kunne dette.
- Dette er som i "Minority Report". - Men du er fra en minoritetsgruppe.
Rolig, Richard. Vi bygger et nevronnett og får gjøre kule ting.
Og vi forkaster ikke noen P2P-leveranser.
Vi gjør det samme bare i en annen rekkefølge.
Utkastelsesprosessen har begynt, men det kan ta opptil et år.
- Hvor skal du bo? - Jeg har alltid trikset mitt.
Ja vel, da. Hva er trikset?
Jeg forestiller meg at skjelettet er meg og kroppen er huset mitt.
Dermed er jeg alltid hjemme.
Ja vel... Nå retter vi oss mot bedrifter.
Vi må skrive om alt. Jeg håper at det ikke sinker oss.
Hva så? EndFrame suger, og Nucleus har gått under.
Ja, du har rett.
Dette tar aldri slutt. Vi burde ha jobbet like hardt med Nucleus.
Er du ferdig? Hvordan kunne du korrigere så mange koderekker?
Det er bare en predikerende slynge. Omtrent som en CTW-algoritme.
Helsike heller!
Hva er det?
Vi kan vel gi oss for i kveld og fortsette i morgen?
Greit. Jeg har snart vært våken i 40 timer i strekk.
Det begynner å danse litt i konturene rundt meg.
Takk igjen for at jeg får bo i den koselige garasjen din, Erlich.
Hva i helsike?
Ikke snik deg innpå folk, særlig ikke hvis de rengjør glass.
Du sparker meg ut, men lar ham bli. Han er ikke engang en arbeiderbie.
Nei, og han bor ikke i huset. Han bor i garasjen, som en jordsekk.
Ha litt medlidenhet. Leietageren hans nekter å flytte.
- Jared sliter som pokker. - Han kan gå til politiet.
Det nytter ikke. Loven gir ikke utleiere noen utvei.
- Da kan han gå til retten. - Selvsagt, din brilleslange!
Men rettssystemet fungerer ikke så bra, så det tar minst et år.
- Skjønner du det? - Ja. Jeg kan bli her i et år.
Jeg betaler ikke leie. Du har ingen utvei.
Iblant kan det gå raskere, særlig...
- Jeg skal røyke på rommet. - Fanken også!
Hvis vi bruker samme slynge oppå koderen som vi tok fra Hendricks-
-og knytter den til rutinen...
- Det øker hastigheten enormt. - Det var dette Hendricks gjorde.
Vi har løst "middle-out" -algoritmen.
- Vi burde vel si det til Gavin. - Hvorfor det? Han sparket oss.
Vet du hvor mye vi kan få hvis vi går til noen andre?
Kutt ut!
Først sa dere at vi skal henvende oss til firmaer, -
- og nå vil dere eliminere nevronnettet fra plattformen.
Jan, sjef for innsidesalg. De kaller meg Jan the Man.
Vi må bruke nevronnettet for dyptgående læring.
Når vi har tilstrekkelig med data, kan systemet faktisk lære selv.
Det kan optimere algoritmen på egen hånd-
- og øke vår allerede høye hastighet og effektivitet. Stilig, hva?
Men det går ikke hvis vi sletter det.
Det krever oppbevaring av data, men firmaer vil beskytte sine data.
Vi kan ikke utelukke maskinlæring. Da får vi fjerne P2P og skyer også.
Er det der fremdeles? Det må også bort. Jeg heter Keith.
Jeg vet hva alle sammen heter.
Vi kan ikke fjerne alt som er revolusjonerende.
I så fall kan vi selge alt. Vi legger algoritmen i en kasse-
- og setter den i en datasentral, så ingen vet at den fins.
Doug. Med kasse mener du vel et serverlignende apparat?
Nei, nei! Det var et retorisk eksempel på en dårlig idé.
Det er helt idiotisk! Herregud...
Jeg må finne Jack.
- Hvor er Jack? - Han skulle til dyrlegen.
Midt på dagen? Hva er adressen dit?
Jack, kan du fortelle... Herregud! Hva er det som foregår?
- Hva gjør du her? - Klokken er 14.30. Hva gjør du her?
Avlsmerra er brunstig. Dessverre bryr hun seg ikke om timeplaner.
Fullblods, Richard. Bare naturlig bedekning.
- Sånt ser man ikke særlig ofte. - Nei.
Jeg hadde et møte med selgerne og Jan the Man...
Kan vi snakke sammen her borte? Dette føles litt ubehagelig.
Vi har et problem, Jack.
Selgerne vil fjerne alt det kule fordi det er vanskeligere å selge.
Men siden de er så fantastiske selgere, -
- så bør de vel kunne selge også de vanskeligere tingene?
Nei, det funker ikke sånn.
Man beholder de beste ved å gi dem noe som er lett å selge.
Pied Piper kan bli global standard for filkonvertering og lagring.
Alle mobile apparater kan få tilgang til dataene som med en fiberkabel.
Folk i ørkenen, i flyktningeleir. De som har ikke noe kan, få alt.
Alle i bransjen sier at de vil gjøre verden bedre, -
- men vi kan faktisk gjøre det og samtidig tjene milliarder.
- Hør her, Richard. - Hør selv.
Du lovet meg å ikke svekke produktet.
Kan du være snill og støtte meg?
Jeg og produktet kjenner oss forsømt nå.
Du forstår ikke hva produktet er. Det er ikke plattformen.
Det er heller ikke algoritmen eller programvaren.
Vet du hva Pied Pipers produkt er?
- Er det meg? - Nei, for guds skyld!
Du fikk jo sparken.
- Pied Pipers produkt er aksjene. - Aksjene?
Det som hever aksjeverdien er det vi skal lage.
I framtiden kan vi forandre verden og utrette mirakler og alt sånt.
Men jeg belåner ikke nået for det. Vi må gå med overskudd i dag!
Unnskyld meg. Jeg betalte 150 000 dollar for sæden fra hingsten.
Jeg vil gjerne se at det blir noe av det.
- Du, Richard! - Ja?
Jeg fikk en SMS fra Keith, region nordøst. De elsket ideen din.
Hvilken idé?
Verden er stor, men takket være moderne teknologi er den nå mindre.
Forretninger utrettes i rakettfart.
Man kan få tilgang til bedriftens data når som helst.
Men hvem andre kan få tilgang til den?
Spioner, tyver, kriminelle og utlendinger.
Tenk om du kunne ta bedriftens data-
- og lagre den i et beskyttende hylster helt isolert fra omverdenen?
Den aller beste datalagringen for bedrifter.
Tenk innenfor rammene. Et prosjekt av Pied Piper.
Sånn skal det se ut! Nå skal vi sørge for å vinne.
Sjekk! Amy skar ut av en vannmelon og fylte den med vannmelongelé!
Se, det er skall!
Hva pokker er dette? En videospiller?
- Hvorfor står det "Pied Piper" på? - Hvorfor er alle så glade?
---===DBRETAiL===---