- Bocsánat! - Ne, maradj csak!
- Neved? - Andrew Neiman, uram.
- Hányadéves vagy? - Elsős.
- Tudod, ki vagyok? - Igen, uram.
És tudod, hogy tagokat keresek?
Igen.
Akkor miért álltál le?
- Mondtam, hogy játssz? - Bocsánat...
Azt kérdeztem, miért álltál le, erre kerge majommá változol.
- Bocsánat... - Lássuk az alapokat!
Hogyne.
Duplázott Szving.
Nem, duplázott. Kétszerezd!
Gyorsabban!
Hoppá!
A kabátom.
SHAFFER KONZERVATÓRIUM ŐSZI FÉLÉV
- Gumicukrot? - Ma nem kérek.
Kösz.
- Jól vagy? - Aha.
Nem is tudom. Látott ma dobolni.
És?
- Sokfelé mehetsz még. - Hogy érted?
- Sokfelé? - Hát... érted.
Így megy ez. Ennyi idősen, mint én, már lesz rálátásod.
Nem akarok rálátást.
Bocs.
Jól van.
Drazsét nem kérek.
- Miért nem mondtad? - Majd körüleszem.
Nem értelek.
Mentem, szia.
Helló, Ry! Nahát, beszarás!
- Hogy vagy? Rohadt sokáig elvoltál. - Végre összeraktak.
Szar volt Neimannel a doboknál.
Ne már!
- Miért? - Jó a srác.
- Te tudod. Jó, hogy itt vagy. - Ja.
Jól nézel ki.
- Mi a pálya? Jó hétvégéd volt? - Nagyon. Bulis volt, tényleg.
Figyelj, ne foglalkozz Greggel.
- Seggfej. - Nem érdekes.
JÓ reggelt!
- JÓ reggelt! - JÓ reggelt!
Ez az. Vegyük a... "Billie"-t elölről, helyes?
Helyes?
- Jó így? - Kicsit jobbra.
Egy, két, ha!
Állj!
Nézzük a fafúvósokat!
Ry!
Vigyázz! Ez az.
Nyomd meg!
- Ma se. - A vége túl sok. Finomabban.
- Te legalább nem égetted magad. - Az tényleg vérciki volt.
Rövid!
Jól van.
Ebből elég volt. Kérném vissza az első dobost.
Alaptagok, gyerünk.
Te mit gyakoroltál?
Szabad?
Cuki.
Trombiták, 7-8. ütem.
Három, négy.
Jól van.
Harsona, 24. ütem. A 2. vége.
Nem kell. Tenor, a 11. előtti felütéstől.
Ugyanazt. Három, négy.
Köszönöm. Te az első széken. Lássuk, dísznek raktak-e ide.
Három, négy.
Igen, annak. Dobok.
Halljunk egy kis duplázott szvinget!
Másik?
Ugyanazt.
Bőgő, öt ütemet a "Donna Lee"-ből.
Elég.
Dobos, utánam! Köszönöm, Joe.
Nem, másik dobos.
B-16-os terem, holnap reggel hat óra. Ne késs!
Jól van, elölről.
És egy, kettő, három!
- Szia! - Hogy vagy?
- Jól. És te? - Én is.
Örülök.
- A szokásosat? - Nem.
Nem igazán tudom, hogyan...
Sokszor találkozunk itt, és nagyon csinos lánynak tartalak,
és eljönnél velem valahova...
...valamikor?
Menj el!
- Te jó ég, bocsánat! - Tűnj el!
- Ne haragudj! - Csak hülyéskedtem.
- Csak ugrattalak. - Mi? Jézusom!
Ne haragudj.
- Ez elég durva volt. - Bocsánat, nem akartalak megbántani.
- Hogy hívnak? - Semmi baj. Túléltem. Andrew vagyok.
Andrew. Én Nicole vagyok.
- Örülök, Nicole. - Én is örülök.
- Szóval randizni akarsz velem. - Igen, nagyon szeretnék.
- Hova mennénk? - Pizzázni.
- Pizzázni? - Igen.
- Szeretem a pizzát. - Tudok egy jó pizzériát.
Szuper. Hát akkor...
Hétfőn hétkor végzek.
Tényleg?
- Idejössz értem? - Ja, igen, persze. Idejövök.
Tök jó.
Oké. Hétkor?
- Itt. - Este hétkor.
- Hétfőn. Andrew. - Rendben.
- Szia! - Szia!
Basszus!
STÚDIÓEGYÜTTES XI. 14. - 9 ÓRA
Gogo-táncos a csaj. Pornózhatott volna, de nem akart.
- A gogo jobb? - Egy kicsit. Magasabb színvonal.
Nekem bejön.
A csajnak Lábfétise volt, vagy ilyesmi.
- Te vagy az új Pót? - Andrew Neiman.
Hangolj B-re! Lapozni fogsz nekem a próbán.
Bocsánat, kaphatnék egy B-t?
Kösz.
Bocs, lehetne még egyszer?
Ez egy szuper szerkó. Nekem is ilyen az új cinem.
Fejd meg a pinát!
Kiscsibénk van.
Neiman. 19 éves. Cuki, ugye?
Jól van, banda. "Whiplash".
Lapozz!
Az nem a faszid pöcse. Ne siess.
93. ütem.
Állj!
Az ilyen nagyon kiakaszt. Valaki hamisan játszik.
Mielőtt folytatom, azonosítaná magát az illető?
Nem?
Talán bogár ment a fülembe.
115.
Nem, rendben van a fülem. Valaki bizony hamisan játszik.
Bárki is az, ez az utolsó esélye.
Elszalasztva.
Az illető vagy szándékosan játszik hamisan,
hogy szabotálja a munkámat,
vagy nem tudja, hogy hamisan játszik,
ami, félek, még rosszabb.
Fafúvósok! Öt, hat, és...
Harsonák!
Megvan.
Mondd, hogy nem te vagy az, Elmer Fudd.
Semmi baj. Játssz!
Mit gondolsz, hamis vagy?
Mi van? Nincs Mars csoki a földön. Mit nézel ott?
Rám nézz!
Mit gondolsz, hamis vagy?
Igen.
Akkor mi a faszért nem jelentkeztél?!
Végeztem, dagadt. Nem akarok versenyt veszteni azért,
mert neked a hamburger fontosabb a hangoknál.
Jackson, tied a 4. szék.
Mit ülsz még ott, Metz? Kotródj kifelé!
Megjegyzem, nem Metz volt hamis.
Hanem te, Erickson. De nem tudta,
és az is elég baj.
Tíz perc szünet. Utána a kiscsibe következik.
Kettő, kettő, három. Kettő, kettő, három.
Ha Fudd csak feleannyira ráfeküdt volna a harsonázásra...
Andrew!
- Szülők zenészek? - Nem.
- Mit csinálnak? - Apám író.
- Miket ír? - Hát, igazából inkább tanár.
- Főiskolán? - Gimnáziumban.
Édesanyád?
- Ő kiskoromban elment. - Nincs zenész a családban.
Akkor a nagyokat kell hallgatnod.
Buddy Richet, Jo Jonest...
Tudod, Charlie Parker azért lett "Madár",
mert Jones hozzávágott egy cintányért.
Érted?
Az a lényeg, hogy nyugodt légy.
Ne foglalkozz a számokkal. Ne törődj vele, mit gondol a többi.
Nem ok nélkül vagy itt.
Hiszel ebben, ugye?
Igen.
Mondd ki!
Nem ok nélkül vagyok itt.
Szuper.
Jól van. Jó mulatást!
Jól van, banda. "Whiplash". Egy kicsit lassabban.
Neiman, mindent bele!
Kezdjük.
Cifrázd!
Van egy Buddy Richünk!
Pici gond van. Nézzük a 17-től.
Mehet?
Öt, hat, hét...
Nem pontos a tempód.
Gyerünk!
18., hangsúly. Kezdjük.
17. ütem. 4-ből az "és".
Megvan?
Öt, hat, hét...
Nem pontos a tempód. Semmi baj. Nézzük!
Öt, hat, hét...
Sietsz. Még egyszer.
Mehet?
Egy picit késel.
Várd meg a beintést. Öt, hat, hét...
Sietsz. Öt, hat, hét...
Késel. Öt, hat, hét...
Miért vágtam hozzád egy széket?
- Nem tudom. - De tudod.
- A tempó miatt? - Siettél, vagy késtél?
Nem tudom.
- Számolj! - Öt, hat, hét...
Négyet! Rám nézz!
Egy, kettő, három, négy. Egy, kettő, három, négy.
Siettem vagy késtem?
- Nem tudom. - Számolj!
Egy, kettő, három, négy. Egy, kettő, három, négy.
Sietek vagy kések?
- Siet. - Mégiscsak tudod!
Ha szabotálod a munkámat, szétbaszlak, mint egy malacot.
Akkor most sietni fogsz, késni fogsz,
vagy tartani fogod a kibaszott tempót?
Tartom a tempót.
- Mi áll itt? - 215 a negyedhang.
- Számolj egy 215-öst! - Egy, kettő, három, négy...
Beszarok! Kreténeket is felvesznek a Shafferbe?
Ezek szerint nem tudsz tempót olvasni? Kottát olvasni tudsz?
- Ez mi? - Nyolcad.
- Ez? - Pontozott tizenhatod.
Halljam a 101. ütemet!
Mi vagy te, zümmögőkórus? Verd a kibaszott dobokat!
Állj! És most válaszolj:
Siettél vagy késtél?
- Válaszolj! - Siettem.
Édes jó istenem!
"Egy csepp könnyet hullató" típus vagy?
És én vagyok neked a szivárvány?
- Kiborultál, igaz? - Nem.
- Nem? Szarsz ebbe az egészbe? - Nem szarok bele.
Akkor kiborultál? Igen vagy nem? Igen. Kiborultál.
- Igen. - Mondd ki!
- Kiborultam. - Hallja mindenki!
- Kiborultam. - Hangosabban!
Kiborultam!
Egy elbaszott, magányos, picsaszájú kis pöcs vagy,
akinek az anyja lelépett, mert apuci nem író-zseni,
és aki rinyál, mint egy kislány, és összetaknyozza nekem a dobjaimat.
Még egyszer, kurva kibaszottul legutoljára mondom:
- hangosabban! - Kiborultam!
Carl.
Keményebben gyakorolj, Neiman.
"Whiplash". 125. ütem.
Nagygyerek-tempóban.
HA KEVÉS VAGY, EGY ROCKBANDÁBAN VÉGZED
APA MOBIL
- Kellemes ez a hely. - Igen.
Jó zenéket raknak be.
- Mármint a kaja is jó, de... - Nem, tényleg finom a pizza.
- "Mikor felébredek". - Tessék?
Ez a szám címe.
Jackie Hill, 1938. július 17.
Bob Ellis dobol.
A moziban, ha találkoztunk, mindig a földet bámultad.
Tényleg?
Apám szerint szemkontaktus-teremtési gondom van.
Engem is szeretnek kritizálni a szüleim.
Anyám régen azt mondta, túl nagy az állam,
- nem fogok tetszeni a fiúknak. - Komolyan?
- Nem nagy. - És hogy ez apám átka.
Olyan, mint Jay Lenóé.
- Nem olyan. - De.
- Szerintem nem. - Kedves vagy.
Az állad gyö... Szép. Nagyon szép.
Ez bolondság anyádtól.
Az én koromban ő színésznő akart lenni.
- És te? - Mi van velem?
- Mit csinálsz? - A Fordhamre járok.
- Mit tanulsz? - Még nincs főszakom.
- És mit akarsz tanulni? - Nem igazán tudom.
Még nem tudom.
Csak úgy a Fordhamre mentél?
Több hely közül oda vettek fel. Te miért a Shafferre mentél?
Mert a legjobb az országban.
A Fordham csak a Fordham.
Igazából nem rajongok érte.
- Nem? - Nem.
Nem tudom, talán az emberek miatt. Nem nagyon szeretnek.
Arizonai vagyok, és azt hiszem, látják rajtam.
- Én hasonlót érzek a Shafferben. -Igen?
Azt hiszem, engem se nagyon bírnak. De nem...
Nem nagyon izgat. Szerintem ez elmúlik.
Az emberek változnak, a bajok megoldódnak.
Persze, tudom. Csak...
Néha kínoz a honvágy.
Nem tudom.
Dühít, ha úgy tesznek, mintha őket nem kínozná.
Mármint a többiek.
Vagy tényleg csak én vagyok így, nem tudom.
Én még apámmal járok moziba.
OVERBROOKI DZSESSZVERSENY
- Joe! Jól vagy? - Jól. Örülök, hogy látlak.
Nahát! Ő tényleg Eva lenne?
Ilyen kicsi voltál még, mikor legutóbb láttalak.
- Játszol már hangszeren? - Egy hete tanul zongorázni.
Ha nagy leszel, eljössz a zenekaromba játszani?
- Szeretnél? - Leszel a zongoristám? Kezet rá!
Jól van. Örülök, hogy találkoztunk.
- Majd még beszélünk. - Persze.
Szevasz!
Figyelem, balfaszok!
Mintha élnétek! Kottát elő!
"Irene", első rész. Kezdjük a ritmusszekcióval.
Tanner, a szett katasztrofálisan hamis. Hangold fel!
Ritmus és szólók, 45. ütem. Ott gyorsítani fogunk, világos?
106. ütem. Réz, ne felejtsd el emelni azt a 9-et!
A Lincoln Center és társai ilyen versenyeken döntik el,
ki kell nekik.
És nem fogom hagyni, hogy foltot ejtsen a jó híremen
egy rakás puhapöcsű,
csajánál is laposabb, tempógyilkos csipszar, értem?
Még valami. Add csak ide!
Ha még egyszer elhányva találok egy ilyet,
a kurva istenre esküszöm, hogy nem leszek ilyen finom és nőies.
Tűnj a szemem elől, vagy leverlek!
Sorakozó!
Még mindig látlak, törpe!
Csipkedd magad, bazmeg!
A Shaffer Konzervatórium Stúdióegyüttese.
Vigyázz rá a szünetben!
- Szerinted panaszt tesz? - Dehogy, annyira nem hülye.
Vinni akarja valamire, és amíg Fletcher itt van,
visszakerülhet az együttesbe. Nem kockáztat.
- Add a kottát! - Itt van.
- Miért nincs nálad? - Hol van?
Hülyítesz, ugye? Szívatsz?
Esküszöm, egy perce még itt volt. Itt kell lennie.
- Hogy lehetsz ekkora barom?! - Talán elvitte egy takarító.
Keresd meg azt a kurva mappát! Takarító?!
Egy hülye fasz vagy! Hülye fasz!
- Keresd meg! - Oké, bocs.
Tanner!
Hol a faszban voltál?
- Gond van. - Az ne most legyen.
Odaadtam Neimannek a kottát, és ő elvesztette.
- Elvesztette. - Igen.
A kottára neked kell vigyáznod. Tehát nem adod oda Neimannek.
Adj számológépet a kreténnek, és távirányítónak nézi.
- Fogd az ütőd, és színpadra! - Nem megy.
- Nem megy? - Ne állhatok ki.
Nem tudom kívülről a darabot.
- Szórakozol velem? - De hát tudja.
- Vizuális támaszra van szükségem. - Vizuális támaszra.
- Igen, van ez a betegségem. - Ne szimulálj itt, játszd el!
- Nem tudom. - Én igen.
- Te tudod kívülről? - Minden ütemet.
Rendben.
De jól működjön a memóriád.
És jobb legyél, mint a múlt hónapban a próbán.
Nem akarok ma itt veszteni.
Fogd az ütőd, és színpadra! Színpadra!
És az első helyezett:
a Shaffer Konzervatórium.
Hozzá ne érj a kottámhoz, öreg!
Ne nyúlj a szetthez.
Munkára, hölgyeim!
Ma csak az alaptagok próbálnak, Tanner, a Pótok nem.
"Cherokee". Elölről.
Mi van, Tanner, szobrot játszol? Állj fel a székről!
Ne felejts lapozni Neimannek. Kezdjük!
Egy, kettő, három, négy. Kettő, kettő, három, négy.
HÍVJ, HA HAZAÉRTÉL. ÁTMENJEK?
Mi van a kezeddel? A dobolástól ilyen?
- Igen. Nem érdekes. - Hogy állsz a Stúdióegyüttessel?
Jól. Fletcher talán most már megkedvelt.
Sokat adsz a véleményére, igaz?
Igen.
Hozd a sót!
Jim-bumm! Túlsütötted! Alig tudom megrágni!
- És csak röhög! - Hogy megy a dobolás?
Nagyon jól megy. Első dobos lettem az együttesben.
Megérkezett!
Tom Brady!
- Hallottad? - Nem. Mit?
- Travis az Év Játékosa lett. - Ez fantasztikus!
Dustin tarol az ENSZ Modellben, és maholnap Rhodes-ösztöndíjas lesz.
- Jim pedig az Év Tanára! - Ugyan, hagyjuk.
Ez nem semmi. Ennyi tehetség egy asztalnál!
És itt van Andy, a nagy dobos.
- Jól megy, Andy? - Igen, nagyon-nagyon jól.
Játszhatok a Shaffer legjobb dzsessz-zenekarában, ami, hát,
a legjobb az országban, és most alaptag lettem benne.
Mehetek velük versenyekre...
Rájöttem, hogy én vagyok a legfiatalabb köztük.
Mi dönt egy zenei versenyen? Nem a szubjektív ízlés?
- Nem. - Munkát is ad a stúdió?
Ez nem rendes stúdió, csak úgy hívják. De nagy előrelépés nekem.
Örülök, hogy egyenesbe jöttél. Undok egy társaság lehet az.
Mondd el, mi volt az utolsó meccsen! Méltó voltál a címedhez!
- 93 yardos gólt szereztem. - Új iskolai csúcs!
- Tényleg? Fantasztikus. - Ez a harmadosztály.
Még csak nem is a másod-, hanem a harmadosztály.
- Vannak barátaid? - Nincsenek.
- Hogyhogy? - Nem szorulok barátokra.
Akkor kivel fogsz játszani? Lennon és McCartney haverok voltak.
Charlie Parkerhez Jones hozzávágott egy cint.
Ez a sikermérőd?
A 20. század legjobb zenészének lenni, az siker.
Csóró, piás heroinfüggőként
34 évesen meghalni nem túl nagy siker.
Inkább halok meg úgy, ha utána beszélnek rólam,
mint 90 évesen és gazdagon, ha utána a kutya se emlékszik rám.
A barátaid igen. Az számít.
Charlie Parker nem volt a barátunk.
Travisnek és Dustinnak barátai és nagy céljai vannak.
- Lehet belőlük iskolaszéki elnök. - Szerinted különb vagy, mint mi?
- Vág az eszed. ENSZ Modell? - Idefigyelj!
- Nagy a szád? Gyere el, beveszünk! - Erre a három szóra ne várj a Ligától.
- Desszertet? - Hívott a Lincoln Center?
Helyes, tűnés! Az ajtónál találjátok az új darab kottáját.
Próba ma este, pontban 9-kor. Addigra betanuljátok.
Neiman! Maradj még egy percet.
Látod a tempójelzést?
330 a negyedhang?
Ez egy duplázott szving.
- Az volt a belépőd ide. - Igen.
Mit ad isten, nemrég belebotlottam még egy srácba,
aki a duplázott szving kigyakorlásán fáradozott.
Kap egy esélyt.
- Elkéstem? - Végszóra jöttél! Gyere, Connolly!
- Ismeritek egymást, igaz? - Igen, Nassauból. Jól vagy?
Nos, Neiman lett ideiglenesen az első dobos.
De a versenyen ennek a darabnak a lehető legjobban kell szólnia.
Erről van szó?
Reggel kapta meg a kottát.
Most csak egy-egy rövid ízelítőt kérek.
Te kezded, Neiman, mehet elölről.
Rendben.
Az ütésekkel ne törődj, csak a tempó az érdekes.
Mehet?
Nem pontos a tempód. Connolly!
- Mehet megint elölről? - Te jössz.
- Meg tudom... - Nem, most Connolly jön.
Kérem.
Mehet?
Tökéletes, Connolly! Tudod, ez a csodálatos a Stúdióegyüttesben.
Ma póttag vagy, holnap talán már alaptag.
Te jó ég! Ez komoly?
Ezén?!
Fletcher.
Kösz, visszaadom.
Ne akadj ki tőle. Ugat, de nem harap.
- El tudom játszani a darabot. Mire jó ez? - Hagyj most ezzel.
- El tudom játszani. - Ne most!
Ha kell a darab, érdemeld ki.
Őszinte leszek. Elmondom, miért kellene szakítanunk.
Sokat gondolkoztam rajta, és elmondom, mire számíthatunk.
El akarom érni a célomat.
Egyre több időt töltök majd gyakorlással.
Egyre kevesebbet leszek veled, és akkor is a dobolásra gondolok majd.
A zenén, a darabokon jár majd az eszem. Haragudni fogsz érte.
Azt kéred majd, legyek veled többet, legyél fontosabb nekem.
De nem fog menni. És zokon veszem, hogy azt kéred, ne doboljak annyit.
Dühösek leszünk egymásra, és szar lesz az egész.
Ez mind amellett szól, hogy jobb, ha már most abbahagyjuk.
Nagy zenész akarok lenni.
És nem vagy az.
A nagyok egyike akarok lenni.
És én akadályoználak benne?
Igen.
Tudod, hogy akadályoználak benne? Tényként könyveled el?
Igen.
És amúgy is alig találkoznánk?
Igen.
És ha találkoznánk, lenéznél, mert én nem tudom, mit akarok,
neked célod van, nagy zenész leszel, engem meg elfelejtenek.
Nem tudsz majd velem foglalkozni,
mert sokkal fontosabb dolgaid lesznek.
- Pontosan. - Te meg vagy bolondulva?
Jobb nekünk külön.
Nem kérek.
Bassza meg!
A kurva anyádat! Rohadj meg!
Geci!
A kurva anyádat! Gyerünk!
Bocsánat, van egy új tagunk. Ryan Connolly.
Bocsánat.
Tegyétek le egy percre a hangszert.
Hallgassátok egy percig!
Hat éve...
...az egyik gyakorlószobában láttam egy skálázó srácot.
Másodév elején járt, és reményekkel eltelve jött a Shafferbe,
ahogy ti is.
De igazság szerint egyáltalán nem mutatott sokat,
és nagyon nehezen haladt.
Más tanárok azt mondták neki: "Nem biztos, hogy neked való ez."
De ők nem látták, amit én.
Azt, ahogy az a beijedt, sovány gyerek
átkozza magát, mert nem megy neki a skála.
Láttam benne az elszántságot, és bevettem a Stúdióegyüttesbe.
Miután végzett, Marsalis elvitte 3. trombitásnak a Lincoln Centerbe.
Egy év múlva már első volt.
Hát őt halljátok most.
Sean Caseynek hívták.
Ma délelőtt kaptam a hírt,
hogy Sean...
...tegnap meghalt...
...autóbalesetben.
Csak...
Azt akartam, hogy tudjátok, remek zenész volt.
Jó, ha tudjátok.
Bocsánat.
Jól van.
Lássunk munkához!
Jöjjön a "Caravan", 105. ütem.
Két ütem után.
Egy, kettő...
Nem egészen pontos.
Próbálja meg Neiman.
Talán most kiérdemli a darabot.
Nem sikerült neki. Tanner?
Faszfej!
Ülj vissza, Connolly!
Addig nem megyünk sehova, amíg az egyik buzeráns tempóban nem lesz.
Rámehet az esténk. Neiman.
Nem ez a kurva tempóm!
Elnézést a kellemetlenségért.
Aki szarni akar, vagy kávét inni, nyugodtan használja ki az alkalmat,
mert itt leszünk, amíg valamelyik ki nem üti a tempómat.
Elnézést kérek a zenészektől.
Komolyan, szünet van, tíz perc, húsz, egy óra.
Világos, faszfejek? Üssetek nekem tökéletes 400-akat!
Connolly, vissza a szetthez!
Tényleg nem tudsz gyorsabban verni, te töketlen, szaros bibsi?
Ezért hagyott ott anyád. Tűnj el!
És következik a Felső West Side-ról Mr. Meleg Büszkeség, személyesen.
De ez nem Bette Midler-koncert, nincs Cosmopolitan, se sült fagyi.
Gyorsabb legyen, mint ahogy a faszokat vered!
Közel se volt. Jöjjön a krumplizabáló pápista ír fasz.
Kicsit tényleg úgy nézel ki, mint egy zöld manó. Flannery leszel.
Kibaszott faszszopó köcsög!
Állj fel!
Mi a faszt keresel, aranyat? A széket igazgatod, komolyan?
Végig ez volt a bajod? A szék magassága?
Akkor most már jó? Gyerünk!
Lófasz!
Neiman!
Talán itt lenne az ideje végre megcsinálni. Mit gondolsz?
Mutasd meg!
Ne lassulj!
Húzz bele!
Gyorsabban!
Tovább! Tovább! Tovább!
Ne állj le!
Neiman,
a tied a darab.
Pótok, töröljétek le a vért a dobszettemről.
Kezdünk!
Holnap délután ötkor Dunellenben.
Legalább két órát számoltok az útra a belvárosból, világos?
A jegyet tegyétek el. Vagy ne. Nekem nyolc.
A DUNELLENI VERSENY NAPJA
- Bocsánat, hol találok taxit? - Azt hívni kell.
- Itt nincs taxi? - Hívásra jön.
Hogy juthatok el Hargrove-ba?
AUTÓKÖLCSÖNZŐ
Nyisson ki! Még nyitva vannak! Még nyitva vannak!
Kérem!
Halló?
Hol a picsában vagy? Ötre kellett jönni.
Tudom, tudom. Azonnal ott vagyok. Azonnal.
- 20 perc múlva fellépés. - Tudom!
Fletcher Connollyval melegít.
Mondd meg a kis gyufafejűnek, hogy odaérek! Basszus!
Bocsánat.
Örülök, hogy belefértünk a sűrű programodba.
Itt vagyok, és készen állok.
- Connolly játszik. - Lófaszt játszik ő.
Mit mondtál?
- Az enyém a darab. - A darab az enyém, én adom kölcsön.
Általában olyannak, akinek van dobverője.
A kocsiban hagytam. Hozom. Öt perc.
Most van a bemelegítés.
- Használhatom Ryan ütőit is. - Elvesztetted a darabot.
Nem! Ezt nem teheti meg velem!
Nem?
Mióta mondod meg, mit tehetek és mit nem,
- te rinyáló szarzsák? - Kiérdemeltem!
Semmit se érdemelté! ki, te beképzelt pöcs!
Csak azért lettél első, mert elhánytál egy kottát!
A zenekarban meg azért vagy, mert előre megmondtam, mit fogok kérni!
Tévedek?
- A legjobb vagyok, azért hívott... - Állj már le!
Kuss, Johnny Utah! Lapozhatsz nekem!
Akkor rúglak ki, amikor akarlak.
- Már megtette volna. - Provokáld ki, görényke!
5:30-kor, pontosan 11 perc múlva fellép a zenekarom.
Ha akkor nem ülsz ott a dobverőiddel a kezedben,
vagy ha hibázol nekem, akár csak egyszer,
akkor repülsz vissza Nassauba,
és lapozhatsz végzős korodig, vagy leléphetsz!
Mire diplomázol, apád élete sikersztori lesz a tiedhez képest!
Vagy Johnny Utah játszik a darabban. Te döntesz.
Az enyém a darab, és itt leszek.
- Szemét! - Tíz perced van,
te elbaszott, tulipánseggű buzigyerek!
- Mondd, hogy jövök! - Hol vagy? Indulunk a színpadra!
Magamra zártam a kocsit. Megyek.
- Forduljon balra! - Autózol?
- Nem! - Mi volt ez a hang?
Ide figyelj, azt mondtam, mondd meg Fletchernek, hogy megyek, te fasz!
Bassza meg!
Jól van? Jól van?
- A dobverőm... - Jöjjön el a kocsitól!
- Jön a mentő. - Nem megyek messzire.
Ne menjen sehova!
- Uram! - Mennem kell.
- Helló! - Mi történt veled?
A Shaffer Konzervatórium Stúdióegyüttese.
Mi van veled?
Neiman,
vége.
Hölgyeim és uraim,
elnézést kérek a Shaffer Konzervatórium nevében.
Szemét állat! Megöllek, te rohadék! Te kibaszott...
- Eresszetek! - Szállj le rólam!
Rohadj meg!
Rohadj meg! Rohadj meg, Fletcher! Rohadj meg!
Eresszetek! Rohadék! Szemét állat!
Rohadj meg!
- Mikor szóltál neki? - A héten vettük fel a kapcsolatot.
Hallott Sean Caseyről?
Tud a haláláról?
Felakasztotta magát otthon.
- Mi köze ennek hozzám? - Szorongásos és depressziós volt.
Az anyja szerint Fletcher tanítványaként lett az.
Caseyéknek nincs sok pénzük, nem akarnak perelni...
Hát akkor mit akarnak?
Elérni, hogy Fletcher több diákkal ne tehessen ilyet.
...AZ ÖN KIZÁRÁSA A SHAFFER...
Ezt nézd, apa!
Ez az!
Nem csinált semmit.
Mi bajod? Vége van.
Eltűnt az életedből. Miért ússza meg?
Extrémként jellemezné a viselkedését, Andrew?
Előfordult, hogy szándékosan okozott érzelmi zavart?
Nem lenne nyilvános tárgyalás.
Nem tudná meg Fletcher, hogy vallott.
Mire jó ez?
Miután megjártad miatta a poklot,
hagyjam, hogy büntetlen maradjon?
Nem tudod rólam, hogy képtelen lennék erre?
Hogy a világon semmi sem fontosabb nekem nálad?
Nem tudod?
Andrew?
Mondja meg, mit kell mondanom.
NYÁR
JVC DZSESSZFESZTIVÁL CARNEGIE HALL, JÚNIUS 27-29.
FELVÉTELI TÁJÉKOZTATÓ JELENTKEZÉSI LAP
Szép egy esküvő, ha a másé.
A nős férfiak sokkal tovább élnek, mint az agglegények.
Mert ha túlélik a nejüket, megint nyugtuk van.
- Ön sose volt nős? - Csak majdnem.
A menyasszonyom végül meggondolta magát.
Azóta is hálás vagyok neki.
Feltöltöttem a spájzot gumicukorral.
Láttam.
Jól van.
Kösz.
ÉLŐ DZSESSZ
VENDÉG: TERENCE FLETCHER
Szép volt!
Andrew!
Nem tudom, hallottad-e,
már nem dolgozom a Shafferen.
Igen, hallottam.
Felmondott?
Nem éppen.
Szülők rávettek valakit, gondolom, Sean Casey évfolyamából,
hogy mondjon rólam dolgokat.
Bár hogy mit lehet rólam mondani,
ami nem szép és jó, az rejtély előttem.
- Vicces, igaz? - Nem. Bocsánat.
Nem, értem én.
Magamra haragítottam embereket.
Azért vezénylek még.
Az idén újra van JVC Fesztivál.
Én nyitom meg két hét múlva egy profi zenekarral.
Az remek.
Nem rossz.
Azt hiszem, sokan nem értették, hogy miről szól az,
amit én a Shafferen csináltam.
Én nem vezényeltem.
Hadonászni és tempót tartatni egy bolond is tud.
Azt próbáltam kihozni emberekből, ami túl van az elvárhatón.
Hiszem, hogy ez
feltétlenül szükséges.
Csak így kaphat a világ egy újabb Louis Armstrongot, Charlie Parkert.
Elmondtam, hogy lett Charlie Parkerből az, aki, ugye?
- Jo Jones hozzávágott egy cint. - Úgy van.
Parker, az ügyesen szaxizó kölyök kiállt egy improvizációs versenyen,
és elcseszte.
Jones meg kis híján lefejezte érte.
És leröhögték a színpadról.
Este sírva aludt el, de másnap reggel mit csinált?
Gyakorolt.
És gyakorolt és gyakorolt, és csak egyetlen célja volt:
hogy ne nevessék ki soha többet.
Aztán egy évvel később újra elment a Renóba,
kiállt, és elfújt egy olyan szólót, amilyet még nem hallott a világ.
Tegyük fel, Jones csak annyit mond:
"Semmi gond, Charlie.
Minden rendben. Egész jó volt."
Akkor Charlie azt gondolta volna: "Ja, egész jó voltam."
És vége. Nem lesz Madár.
Ez pedig számomra igazi tragédia.
De a világ ma pontosan ezt akarja.
Csodálkoznak, hogy haldoklik a dzsessz.
Én mondom neked, és minden Starbucks "dzsessz" album
ékes bizonyíték rá:
nincs még egy kifejezés,
ami olyan kártékony lenne, mint az "egész jó".
De nincs egy határ?
Amit ha túllép,
az új Parkert elrettenti tőle, hogy az új Parker legyen?
Nincs. Mert az új Charlie Parker sose hagyná magát elrettenteni.
Aha.
Az az igazság, Andrew,
hogy egyetlen Charlie Parkerem se volt.
De megpróbáltam.
Megtettem azt, hogy megpróbáltam.
Ezt kevesen mondhatják el.
És soha nem fogok bocsánatot kérni azért, ahogyan megpróbáltam.
Viszlát!
Andrew! Nem tudom, mit fogsz szólni ehhez,
de a bandában, amit a JVC-n vezénylek... gyenge a dobos.
Érted, mire célzok?
Nem.
A Stúdióegyüttes repertoárját játsszuk.
A "Caravan"-t, a "Whiplash"-t.
Kell valaki, akinek mennek ezek.
Ryan Connolly?
Vele csak téged ösztökéltelek.
- Tanner? - Átment az orvosi egyetemre.
Hagyta magát elrettenteni.
Gondolkozz rajta a hétvégén.
- Halló? - Szia, Nicole. Andrew vagyok.
- Szia! - Szia!
Már 36 Vég-u
...nem beszéltünk.
Figyelj,
bocsánatot akarok kérni... Mindenért.
Tudom, hogy ez nem elég,
de tényleg nagyon sajnálom.
És egyébként pedig lesz egy fellépésem a hétvégén.
Ez egy olyan... JVC-s dolog.
Ha, mondjuk, lenne kedved eljönni,
és esetleg ehetnénk, mondjuk, egy pizzát utána,
megint szidhatnánk az iskolát, ahova járunk.
Hogy mondtad? Jayvees?
Nem, JVC.
Ez ilyen dzsessz... történet.
Értem.
Nem tudom, el tudok-e menni.
Meg kell beszélnem a barátommal.
Persze.
Szóval beszélek vele, de nem tudom.
Nem igazán szereti a dzsesszt...
Ja, nem is való az mindenkinek.
Jó, hát akkor, ha eljöttök, akkor ott találkozunk.
- Oké. - Oké.
Szia!
Jól van, banda, figyelem! Azoknak mondom, akik újak ebben,
vagyis Calt kivéve mindenkinek: ma este megváltozhat az életetek.
Nekik odakint egy telefonba kerül,
és leszerződtet a Blue Note,
felkarol az EMC, elvisz a Lincoln Center.
Az érem másik oldala, hogy ha felsülsz,
jobb, ha másik szakmát keresel, mert ezek a fiúk odakint...
...nem felejtenek.
Mehetünk?
Helyes. Jó mulatást!
Teljesen hülyének nézel?
- Hogyan? - Tudom, hogy te voltál.
Köszönjük.
Öröm, hogy mi nyithatjuk meg a JVC Fesztivált. Terence Fletcher vagyok.
Akiket elhoztam, New York, vagyis a világ legjobbjai közé tartoznak.
Régi sztenderdeket játszunk, de egy új számmal kezdünk:
Tim Simonec "Upswingin"' című darabjával.
Mi a francot csinálsz?
Úgy tűnik, mégis kevés vagy.
Becsúszott egy kis nem kívánt plusz a ritmusszekcióban.
Gyere, menjünk haza.
Mit csinálsz?
Most egy kicsit lelassítunk.
Biztos...
Majd jelzek! A "Caravan" lesz.
Három, négy!
Kikaparom a szemedet.
- Mit művelsz, Andrew? - Majd jelzek!
Fordító: Tamas Toth