Jojo Betzler.
Tio år gammal.
Idag ansluter du dig till Jungvolk
under en mycket speciell träningshelg.
Det blir tufft.
Men idag kommer du att bli en man.
Jag svär att ägna all min kraft och styrka
till den som räddat vårt land, Adolf Hitler.
Jag ger mer än gärna mitt liv för honom.
Så hjälpe mig Gud.
Ja, så ska det låta.
Och nu, Jojo Betzler, vilket är ditt sinne?
Ormens sinne.
Och vad är din kropp?
Vargens kropp.
- Vad har du för mod? - Panterns mod.
Och vad är din själ?
En tysk själ.
Finemang. Du är redo.
Adolf...
Jag kan inte göra det här.
Was?
Visst kan du det.
Visst är du mager och inte särskilt populär
och du kan inte knyta dina skor fast du är tio år.
Men du är ändå den bästaste lilla lojala nazisten jag nånsin träffat.
Dessutom är du riktigt snygg.
Så ut med dig och ha kul, okej?
- Okej. - Så ska det låta!
Heila mig, grabben.
Heil Hitler.
Va? Du kan heila mycket bättre.
- Heil Hitler. - Nej.
Ut med det bara.
Heil Hitler.
- Du tänker för mycket. Heil Hitler. - Heil Hitterler.
Vem är Hitterler? Kan du ens tyska?
- Heil Hitler. - Inget heil.
Det här är ett heil, heil!
Heil Hitler.
- Så ska det låta! - Heil Hitler!
Ha en härlig dag! Heil Hitler!
Du är bäst! Du fixar det här.
Heil Hitler!
Heil Hitler.
Heil Hitler!
Heil Hitler. Heil Hitler. Heil Hitler. Heil Hitler.
Heil Hitler, Yorki.
Heil Hitler, Jojo.
- Redo för världens bästa helg? - Om jag är!
Kom!
Released on www.Danishbits.org
Heil Hitler, killar.
Heil Hitler!
Jungvolk! Välkomna till Hitlerjugends träningshelg.
Vi kommer göra er alla till män och kvinnor.
Jag är kapten Klenzendorf.
Ni kan kalla mig Kapten K.
Kapten K!
Det här är löjtnant Finkel.
Det här är Fräulein Rahm.
Heil Hitler, allihopa.
Nu lite om mig. Vem är jag
och varför snackar jag med er barnrumpor
istället för att leda mina män i krig mot en ärofylld död? Bra fråga.
Jag frågar mig det varje dag sen Operation Gick åt helvete
då jag miste ett friskt öga i ett förutsägbart anfall.
Och enligt mina överordnade
måste man ha två ögon för att räknas i krigsföring.
Kan tvåögda göra det här?
Jesus...
I två dagar
kommer ni småglin att uppleva något av det
som den mäktiga tyska armén utsätts för varje dag.
Och trots att vårt land kommit på efterkälken
och vi förmodligen inte kommer att vinna kriget,
går allt tydligen mycket bra.
Hursomhelst. Ni killar har fått era Deutsches Jungvolk-dolkar.
De är mycket speciella och dyra vapen.
Ha dem alltid på er!
Och hugg inte varandra.
Inget huggande!
Inget huggande.
Det här är första steget för att bli män.
Idag ska ni delta i aktiviteter som marscher, bajonettövningar,
granatkastning, skyttegravsgrävande, kartläsning, gasskydd,
kamouflage, bakhållstaktik,
krigslekar, skjuta gevär och att spränga saker.
Flickorna ska öva sig på viktiga kvinnliga plikter
som att lägga förband, bädda sängar och lära sig hur man blir gravid.
Jag har fött 18 barn för Tyskland.
Vilket bra år för alla flickor.
Okej, då sätter vi igång.
Kom igen!
Må Gud hjälpa mig.
Tre, två, ett, hakkors!
Kom igen!
Dra! Kom igen!
- Döda honom nu. - Nej, nej!
- Huggtänder. - Huggtänder, ja.
- Ormtunga. - Ormtunga, ja.
Fjäll.
Ja, fjäll. För en gång parade sig en jude med en fisk.
Arier är tusen gånger
mer civiliserade och avancerade än någon annan ras.
Samla ihop era grejor, ungar.
Vi ska bränna böcker!
Ja!
Judar verkar hemska, eller hur?
Det tycker inte jag.
Möter jag en, dödar jag den så här!
Så... här.
Men hur känner man igen dem? De kan se ut som vi.
Jag känner efter hornen på huvudet.
Och så luktar de brysselkål.
Jag hade glömt det där med brysselkålen.
Tänk om man fångar en och ger den till Hitler.
Då blir man säkert en av hans livvakter.
Sen skulle vi bli bästa vänner.
Jag trodde att jag var din bästa vän.
Yorki, du är min nästbästa vän.
Förstaplatsen tillhör Führern.
Så om du inte är Hitler, gömd i en fet liten killes kropp,
borde du uppskatta andraplatsen.
Jag är nog bara ett barn i en fet barnkropp.
Slutdiskuterat.
Du står öga mot öga med fienden och är tvungen att ta hans liv.
Vilka av er vågar göra det?
Bra.
Det finns ingen plats för svaga i Hitlers armé.
Vi vill ha obevekliga krigare.
De som alltid är redo att döda.
Klarar ni det?
- Ja. - Ja...
Johannes.
Kan du döda?
Javisst. Jag älskar att döda.
Bra. Kom hit.
Var inte rädd. Kom.
Bra.
Döda den.
Va?
Vrid av nacken och döda haren.
Eller är du rädd?
Jag är inte rädd. Jag bara...
Nu.
Ta tag i nacken med båda händerna och vrid om hårt.
Den kanske skriker, men då slår vi ihjäl den med stöveln.
Döda. Döda.
Döda. Döda!
Döda! Döda!
Döda! Döda! Döda!
- Sjas! Stick iväg! - Hallå!
Snyggt.
Du är en fegis.
Precis som din pappa.
Han är ingen fegis.
Han krigar i Italien.
Jaså? Ingen har hört av honom på två år.
Han är en feg desertör.
Han är rädd, och det är du också.
Du är lika rädd som en liten hare.
Lilla rädda hare.
Ska vi vrida nacken av dig också?
Räddharen Jojo.
Räddharen Jojo! Räddharen Jojo!
Stackars Jojo.
Vad är det som är på tok?
Hej, Adolf.
Vill du berätta om haren?
Vad handlade det om?
Jag skulle döda den.
Förlåt. Jag kunde inte.
Oroa dig inte. Jag bryr mig inte.
Nu kallar de mig för räddhare.
Låt dem säga vad de vill.
Folk brukade säga hemska saker om mig.
"Den där killen är galen."
"Det där psykfallet kommer att se till att vi dör."
Du ska få veta en hemlighet. Haren är ingen fegis.
Den försynta lilla haren möter en farlig värld varje dag.
Den jagar morötter till sin familj, och sitt fosterland.
I mitt rike kommer alla djur att finnas.
Lejon, giraffer, zebror,
noshörningar, bläckfiskar,
nosbläckfiskar.
Och den mäktiga haren.
En cigarett?
Nej tack, jag röker inte.
Jag ska ge dig ett gott råd.
Var haren.
Den blygsamma haren kan överlista alla sina fiender.
Den är modig, slug och stark.
Du ska vara haren.
Jojo!
Är du okej, Jojo?
Vem pratade du med?
Ingen.
Jaha, jag trodde du grät.
Är du specialist på tårar?
Nej.
Slutdiskuterat.
Nu är det dags för Jojo att visa de vandrande pinnarna
vem den riktiga fegisharen är.
Ursäkta, vad pratar du om?
Glöm det.
Jojo, vart ska du?
Jag ska vara haren!
Haren Jojo, Haren Jojo. Jagar morötter.
Det här är fantastiskt! Vi är som mänskliga antiloper.
Okej, killar. Nu kommer ni att få osäkra och kasta en handgranat.
Jag kommer att kolla var och en av er
för att se till att ni inte spränger ögonen, eller nåt.
Vem vill börja?
Klaus!
Fan.
Fan!
Så ska man inte göra.
Jojo!
Finkel! Finkel!
Jojo, Jojo!
Herre Gott.
Han ser ut som en tavla av Picasso.
Hans mamma kommer att döda mig.
Min älskade lejonunge.
Hallå, grabben.
Min älskade lilla lejonunge.
Varför är du så glad?
Din son är ful som ett monster.
Du är inget monster!
Såren kommer att läka och benet blir nästan som vanligt.
Jag blir aldrig Hitlers livvakt!
Du duger som du är.
Jag är så glad att du är hemma.
Lejonmamman oroar sig för sin unge, särskilt när lejonpappan är borta.
Eller lejonet Inge.
Ta tag i kaninens svans, snurra den runt hans öra,
knyt ihop och knuffa honom in i hålet igen.
Då så. Ska vi gå nu?
Om du går ut kommer du att återhämta dig mycket fortare.
Jag vill inte gå ut.
Vadå? Var inte dum, såklart du vill.
Jag ser dum ut.
Folk kommer att glo.
Var glad för att de märker dig.
Alla har inte turen att se knäppa ut.
Jag är dömd till att vara otroligt snygg.
Nu ska vi ta till mod till oss,
gå ut genom dörren och uppleva ett otroligt äventyr.
Okej?
Okej.
Fältmarskalk Jojo, du är vår bäste rekryt.
Förbered er att lämna huset.
Är det farligt?
Ytterst.
- Heil Hitler! - Jesus!
Hej!
Du ser bra ut, grabben.
Frau Betzler, alltid lika förtjusande.
Det är ert fel att min son haltar och är vanställd i ansiktet.
Han tog min handgranat. Bara tog den...
Ja, ja.
Då tar ni hand om honom medan jag arbetar?
Ser till att han jobbar och känner sig delaktig? Uppfattat?
Uppfattat. Verkligen, uppfattat.
Bra.
Killar, det här är Johannes Betzler.
Killen jag berättade om.
Han stal en handgranat och sprängde sig själv i luften
och därför blev jag degraderad för ouppmärksamhet.
Nu har jag kontorstjänst med alla dessa underbara barn.
Jojo, vi hittar säkert något som du kan göra.
- Hallå! - Idéer?
- Ja. - Killar?
Ja. Ja.
Ja, alltså vi behöver nån som går ut med klonerna.
Han skulle också kunna klistra upp den här propagandan
och lämna över de här inkallelserna.
Kan inte jag bli inkallad?
Går det?
Ja, vilken underbar idé.
Ni får mitt tillstånd att skicka denna tioåring ut i krig.
Kan nån ge honom ett gevär?
Jag vill gärna slåss vid fronten.
Välkommen i klubben.
Här har vi inkallelserna, och här en pistol.
Oj, oj, oj!
Är pistolen lite för...
Nej.
Urk.
Titta.
Vad hade de gjort?
Så gott de kunde.
Kom.
Hej! Räddharen Jojo!
Vad har hänt med ditt ansikte?
Jag är soldat, jag ska ut i krig!
Och du är brevbärare!
Räddharen Jojo, Räddharen Jojo!
Mamma?
Fältmarskalk Jojo är hemma.
Mamma?
Mamma! Jag är hemma.
Mamma...?
Mamma?
INGE
Hej.
Vad vill du?
Är du ett spöke?
Visst. Ett spöke.
Få mig inte att springa, grabben.
Jag är utsvulten och du vet hur mycket vi gillar blod.
Tappade du nåt?
Jag är inget spöke, Johannes.
Jag är nåt värre, men jag tror att du redan vet det. Eller hur?
Du vet vad jag är.
- Nej. - Jo.
Säg det.
Säg det!
En jude.
Gesundheit.
Du får inte vara här.
Din mamma bjöd in mig, så då är jag väl hennes gäst.
- Det är förbjudet. - Vad ska du göra, lille Hitlerchen?
Självklart.
Gör det. Berätta för dom.
Med vet du vad som händer då?
Då säger jag att du hjälpte mig.
Och din mamma också.
Då blir vi alla kaputt.
Och säger du till henne att du vet om mig, bara ett ord...
Då gör jag världen en stor tjänst och skär av ditt nazisthuvud.
Fattar du?
Ja.
Jag behåller nog den här. Den är fin.
Jösses! Det var häftigt.
- Vad ska jag göra? - Ingen aning, faktiskt.
Jag menar, det kan finnas fler.
Hundratals som bor i ditt hus.
Hur kunde hon ta över så där?
Hon måste ha använt sina superkrafter.
Tankekontroll.
Typiskt!
- Såg du hur fort hon rörde sig? - Ja.
Som en liten kvinnlig, judisk Jesse Owens.
Och nu har hon din fina kniv.
Min kniv!
En liten kvinnlig, judisk Jesse Owens, Jack Uppskäraren.
Det här blir inte lätt, min vän.
Vad kan man göra?
- Jag har det! - Jag har det!
- Jag ska förhandla. - Bränn huset
och klandra Winston Churchill.
Eller förhandla.
Ursäkta mig...
Lilla flickan?
Judiska flickan i väggen?
Hallå... Jude...?
Okej, då säger jag vad jag tänkte säga och det är:
Jag är inte rädd för dig och jag tycker att du borde flytta.
Okej?
Inte okej.
Försvinn från mitt rum.
Hon är ganska ohövlig, alltså.
Det tycker i alla fall jag.
- Och nu har hon två knivar. - Jag vet.
- Hur ska du kunna hacka saker? - Jag vet inte!
Och hon är fortfarande däruppe. Den där... den...
- Juden. - Just det. Juden.
- Vad ska vi göra med den där juden? - Kom på nåt.
Är jag experten nu?
Sluta erbjuda mig cigaretter. Jag är tio år!
Okej, förlåt. Jag är uppstressad.
Dags att snacka allvar.
Du kan inte berätta det för mamma, då skär juden av ditt nazisthuvud,
men den där grejen på vinden behöver inte förstöra ditt liv.
Du kan faktiskt vända det till din fördel.
Hur då?
När nån försöker kontrollera mina tankar, vet du vad jag gör då?
Utövar tankekontroll tillbaka.
Minns du när den enarmade piraten von Stauffenberg
försökte spränga mig med en bordsbomb?
Du överlevde!
Correktomundo.
Men det enda skälet att jag överlevde, förutom mina bombskyddade ben,
är att jag överlistade gamle von Stauffy.
Jag lät honom tro att jag var död när jag egentligen mådde prima.
Genom att låtsas vara död lurade jag fram alla förrädare.
Så vad tänker du göra?
Låtsas att jag är död?
Precis. Vänta, nej.
Jag menar så här: låt henne känna sig trygg och slappna av
och sen har du övertaget.
Omvänd psykologi.
Gör det inte mer komplicerat.
Använd bara mitt bakvända tankeknep så går allt bra.
Jag måste gå. Vi ska äta enhörning till middag hemma ikväll.
Fokusera, Jojo.
Att ha en jude hemma
är bättre än två judar som flyger runt som fladdermöss,
klättrar ner i skorstenar och äter oskyldiga nazister.
Och ge henne inte fler knivar!
Tschüss.
Älskade lejonunge, varför är du vaken?
Har du ätit?
Förlåt, tiden flög iväg. Jag tog en långpromenad och sen hände...
Vad ska vi göra åt skosnörena? Herregud.
Förr eller senare måste du kunna knyta dem.
- Jag hörde henne. - Va?
Vem?
Inge.
Hennes spöke.
Nej, men så sorgligt.
Du har blivit galen.
Fast det är sorgligare för mig som måste bo med en galning.
Jag hörde ljud, på övervåningen.
Spöken? Kom igen. Vet du vad jag hörde? Råttor.
Ja, det finns i huset. Helt otroligt!
Smutsiga djur.
Jag tänkte be dig att inte gå upp dit
förrän jag utrotat allihop. Du får inte bli sjuk.
Visst, mamma.
Jag ska se upp för de smutsiga råttorna.
Var tusan är alla knivar?
Ska du också lägga dig?
Ja. Snart.
Jag måste ordna lite saker först.
Vadå för saker?
Mammasaker.
Du måste lita på mig, killen. Jag är chef här, ja?
Jag antar det.
Duktig pojke.
Ja, men med ett öga. Som...
Nästan.
Inte riktigt.
Jättebra. Nu kan du.
Ja.
Du måste vara tystare.
Han hörde ljud häruppe.
Om jag måste välja mellan dig och min son, då...
Jag vet inte vart jag ska skicka dig.
Förstår du?
Han får inte veta. Om han vet, får de veta det.
- Du kan tala honom till rätta. - Du känner honom inte.
Han är fanatisk.
Det tog honom tre veckor att komma över att hans morfar inte var blond.
Jag vet att han finns där nånstans.
Den lille pojken som älskar att leka och som är rädd för åskan.
Som tror att jag uppfann chokladkaka.
Till slut är det allt man har.
Hoppet. Att det enda barn man har kvar inte också blivit ett spöke.
Vi kanske är spöken allihop. Vi vet det inte bara.
Kanske det.
Du har upplevt mer än de flesta.
Jag har inte levt alls.
Du utsätts för prövningar.
De säger att du inte får leva, att du inte kommer att leva.
Blir det så, vinner de.
De har vunnit hittills.
De kommer aldrig att vinna. Det är din kraft.
Så länge det finns någon som lever någonstans, förlorar de.
De tog dig inte igår eller idag. Inte imorgon heller.
Du...
Inte imorgon heller.
Herregud!
Du måste sträckas ut.
Gör det ont?
- Ja! - Bra, smärtan är din vän.
Snart kommer ditt ben bara vara lite skevt och svagt.
Jag kommer rekommendera ännu en månads skolledighet
eftersom ditt ansikte kan skrämma de andra barnen.
Det är rätt fult.
Vems tur är det nu?
Jojo.
Raring, jag måste gå.
Vi ses hemma.
Hej, Kapten K.
Är det inte herr Handgranat i egen hög person?
Hur är det med benet?
Det har nästan läkt.
Det gör bara ont till 80 %.
Vad gör ni?
Jag ska lära Hitlerjugend-killarna vattenkrigföring.
Du vet, om de måste kriga i en simbassäng.
Kan jag fråga nåt om judar?
Herregud. Varför?
Vad ska jag göra om jag ser en?
Om du ser en jude, säger du till oss. Vi säger till Gestapo
och de säger till SS som sen går och dödar juden.
Och alla som har hjälpt juden.
Och eftersom det råder paranoia dödar de några till, utifall att.
En ganska utdragen process.
Men om juden hypnotiserade någon och sen tvingade honom att gömma honom?
Det skulle förvåna mig.
Nej, det kan hända.
Det hände min farbror.
En jude hypnotiserade honom och han blev ett fyllo och spelmissbrukare.
Han bedrog sin fru
och hade ett opassande förhållande med min syster.
Sen drunknade han i en orelaterad olycka, men det var judens fel.
Men har du sett en? En jude?
Jag vet inte om jag skulle se skillnad.
Inte jag heller. Utan deras konstiga hattar är det fan omöjligt.
Någon borde skriva en bok om det.
- Då skulle det bli lättare. - Det skulle bli en succé.
Ja.
Finky, de drunknar. Kom igen.
Vi ses, lille man.
Okej, så här ligger det till.
Om jag skvallrar på dig, ligger du risigt till
och det tror jag inte du vill.
Men skvallrar du på mig och mamma, ligger vi risigt till
och det vill inte jag.
Och säger du till mamma att jag vet, slänger hon ut dig,
och det vill inte du.
Och om jag säger till mamma att jag vet, skär du av mitt nazisthuvud,
och det vill jag inte heller.
Det är ett mexikanskt dödläge.
Det är ett vanligt dödläge.
Jag har några villkor för att du ska få stanna här.
- "Villkor"? - Ja.
Berätta allt om den judiska rasen.
Okej.
Vi är som ni,
men vi är människor.
Ta det på allvar, tack.
Se det som ett föredrag.
Jag vill veta alla dina hemligheter.
Var vänlig och undvik min systers säng.
Varför då? Hon behöver den inte.
Du vet inget om min syster.
Inge och jag var vänner.
Jag kommer ihåg dig.
En så rolig liten kille.
Nu räcker det med småprat.
Sätt igång och berätta om din sort.
Vi är tydligen demoner som älskar pengar.
Visst?
Javisst. Det vet alla.
Men vad folk inte vet är att vi också är allergiska mot mat.
Ost, bröd, kött.
Sånt dödar oss omedelbart.
Så om du vill döda mig, går det snabbast.
Kex är också dödligt.
Jättekul.
Det finns inte mat till dig, så jag vet inte vad du ska göra.
Din mamma hittade lite bröd till mig.
Hon är snäll. Hon behandlar mig som en människa.
Men det är du inte. Ingen riktig människa.
Är du det då?
Hur vågar du, jude?
Du är svag som en ögonfrans.
Jag har ariska förfäder.
Mitt blod har samma färg som en röd ros.
Och mina ögon är blå som...
Slå dig fri.
Slå dig fri, store arier. Det finns inga svaga judar.
Mina förfäder brottades med änglar och dödade jättar.
Vi utvaldes av Gud.
Du utvaldes av en patetisk liten man som inte har hår till en hel mustasch.
Den starkare rasen, va?
Hur går det med judegrejen på övervåningen?
Hon vill inte prata med mig.
Nja, du är ju en nazist.
Jag antar det.
Boken kommer att bli svårare att skriva än jag trodde.
Vad gör hon? Hon bränner upp nåt.
Vad bränner hon upp?
- Vad bränner du upp? - Hon hör dig inte.
Vad bränner du upp?
Varför är du så glad?
Det börjar hända saker.
De allierade har tagit Italien.
Snart blir det Frankrike och kriget kommer ta slut.
Fasen också! Varför blir du glad av det?
Hatar du ditt land så mycket?
Jag älskar mitt land, det är kriget jag hatar.
Det är meningslöst och dumt. Ju fortare vi får fred desto bättre.
Kriget kommer att ta slut.
Vi ska krossa fienden till stoft!
Och sen ska vi göra gravarna till toaletter.
Okej, nog om politik.
Middagen är neutral, precis som Schweiz.
Nu äter vi.
Du äter inte.
Nej, jag är inte så hungrig.
Jag kanske äter senare.
Tills dess tuggar jag på de här druvorna.
Jag är mycket hungrig ikväll.
Jag kan äta upp din portion.
Vi får inte slösa med maten.
Hur har din dag varit, Johannes?
Jag gick runt som en vanställd unge som tappat livslusten.
Du är inte vanställd.
Mitt ansikte ser ut som en satans stadskarta, kvinna.
Du kan i alla fall inte förstå.
Om min far var här, hade han förstått.
Men det är han inte.
Jag vet. Och nu får jag dras med dig.
Vill du ha din pappa?
Ja, det vill jag.
- Jaså? - Ja.
- Jaså? - Ja!
Då så!
Akta dig för att säga så till din mamma igen!
Paul, vad hände?
Paul?
Jag skrek på grabben.
Va? Be genast om ursäkt.
Förlåt, grabben.
Va?
Ska det föreställa en ursäkt?
Förlåt, grabben.
Jojo...
Jag vet att du saknar mig,
men jag är ute och försöker att göra skillnad i världen.
Och medan jag är borta
måste du ta hand om min Rosie.
Kan du göra det?
Ja, pappa.
Tack.
Hon gör så gott hon kan.
Visst har vi gjort en finfin grabb?
Fy satan, vad gott!
Det påminner om när jag dansade med Rosie i Röda salongen.
Minns du, älskling?
Klart jag gör, raring.
Sitt inte bara där, grabben.
Kom.
Kom och dansa med dina föräldrar.
Jag vill att du ritar en teckning som visar var judarna lever.
Var ni äter, sover och var judedrottningen lägger ägg.
Du är korkad på riktigt.
Kom igen, vi måste jobba.
Berätta om din familj.
Jag kan berätta om judar, men du förtjänar inte att höra om min familj.
Jag behöver bakgrund.
Varför är du med mig? Har du inga vänner?
Jo. Yorki.
- "Yorki"? - Med flera.
Du har ju inga alls.
Jag har Nathan.
Nathan? Vem fan är det?
- Min fästman. Honom har jag. - Var är han?
Han kämpar i motståndsrörelsen. Titta.
Han friade till mig på flodstranden.
Han knäböjde som en gentleman och reciterade en dikt av Rilke.
Jag sa ja och vi dansade in i natten.
Snark...
Vem är Rilke?
En stor diktare. Nathans favorit.
Jaha, Nathans favorit.
Han ska komma och rädda mig och sen ska vi bo i Paris.
Ska du vända Tyskland ryggen för evigt?
Det vände mig ryggen först.
Vi behöver inte dig ändå.
Du och din dumma pojkvän kan hålla truten
och åka och leva i det jävla ost-, snigel- och baguettelandet.
Det säger du bara för att inte du har nån flickvän.
Jag har inte tid med nån flickvän.
En dag tar du dig tid till det.
Du kommer inte tänka på nåt annat.
Du kommer att träffa någon och ägna dina dagar
åt att drömma om när du får hålla om henne igen.
Det är kärlek.
- Löjligt. - Färdig.
Jag bad dig rita var judar bor.
Det här är bara en dum teckning av mitt huvud.
Ja, det är där vi bor.
Rilke, Rilke, Rilke.
Var är du, din diktskrivaridiot?
Ja. Bra tänkt, haren.
Böckerna ska bli ett fuskgolv som hon faller igenom.
Rakt ner i en grop fylld med pirayor, lava och bacon.
Hon kommer inte att fatta nånting!
Sch! Hyschar du mig?
Nu tar vi en bok och går. Bibliotek är fåniga.
Det här var verkligen en bra idé.
Om hon hade haft ett hjärta hade det säkert brustit.
Jag har något att säga dig.
Jag hittade ett gammalt brev från Nathan, din fästman. Det är till dig.
- Vad fan pratar du om? - Jag läser upp det.
"Kära Elsa, det är svårt att säga det här, men jag vill inte gifta mig med dig.
Jag har träffat en ny kvinna. Vi skrattar mycket och kysser med tungan.
Precis som min favoritpoet Rilke säger:
'I kärlek måste man öva på en enda sak; att våga låta den andre gå.'
Så hej då och förlåt att jag låter dig gå.
Nathan, din före detta fästman.
PS. Jag var aldrig med i motståndsrörelsen.
Jag ljög.
Jag är arbetslös och ganska fet nu."
Öppna inte dörren,
men jag glömde att det fanns ett brev till.
"Kära Elsa,
jag ville bara säga att jag inte vill göra slut med dig.
Jag har ändrat mig, jag vill inte att du tar livet av dig för min skull,
som en del flickor har gjort förut. Det gör mig nervös.
Jag vill att du fortsätter leva.
Tack gode Gud att den där grabben tar hand om dig.
Han är verkligen en enastående ung man trots sin unga ålder.
Och modig också.
Låt oss ändå gifta oss nångång
trots att jag verkligen är arbetslös och inte har nåt att erbjuda dig.
Din Nathan."
- Beethoven. - Einstein.
- Bach. - Gershwin.
Brahms. Wagner. Mozart.
Kan du bara räkna upp musiker?
Rilke.
Javisst, din favorit. Rilke. Judisk mamma.
Dietrich, då.
Houdini.
Nej, det är omöjligt.
Tro mig, kompis.
Fråga Pissarro, Modigliani, Man Ray, Gertrude Stein,
herr Moses och kungen över dem alla, Jesus Kristus. Amen.
Du rabblar bara upp gamla namn nu.
Jag har aldrig hört talas om dem och jag har fått nog.
Du!
Om du hittar fler brev, säger du till mig då?
Javisst.
Okej.
Hej då.
De här stränderna brukade krylla av kärlekspar.
De dansade och sjöng.
Romantik.
Vi har inte tid med romantik.
Vi ligger i krig.
Det finns alltid tid för romantik.
En dag kommer du att träffa någon som är speciell.
Varför säger alla det till mig?
Vem har sagt det till dig?
Alla.
Hursomhelst.
Det är en dum idé.
Det är du som är dum.
Kärlek är det starkaste i världen.
Jag skulle nog säga att metall är det starkaste i världen.
Sen kommer dynamit och efter det, muskler.
Men jag skulle ändå inte känna igen det.
Vilken överraskning.
Dina skosnören har gått upp igen.
Jojo...
Du kommer att förstå när det händer.
Du kommer att känna det.
Det gör ont.
- I rumpan, antar jag. - I magen.
Som om den var full av fjärilar.
- Urk. - Ja, urk.
Kom nu, Skitler. Vi måste gå.
Vad är det med dig?
Jag blir orolig, killen. Är du full? Igen?
Kom nu.
- Herregud... - Knyt upp dem, snälla.
Du har blivit riktigt tjock.
Jag är inte...
Vet du vad? Jag tror att jag lämnar dig här.
- Nej! - Jag hämtar dig imorgon.
- Vad sägs om det? - Nej! Mamma, mamma!
Du klurar nog ut det, raring.
- Nej! - Vi ses hemma.
- Vi ses imorgon bitti. - Mamma, mamma!
Du växer upp för fort.
Tioåringar ska inte hylla krig och prata politik.
Du ska klättra i träd och sen falla ner ifrån dem.
Men Fürhern säger att när vi har vunnit ska vi pojkar härska över världen.
Det tredje riket är döende.
Vi kommer att förlora kriget och vad ska du göra då?
Livet är en gåva.
Vi måste hylla den.
Vi måste dansa för att visa Gud att vi är tacksamma för att vi lever.
Jag tänker inte dansa.
Dans är för såna som inte arbetar.
Dans är för fria människor.
Det är ett sätt att fly från det här.
Du kan dansa hela vägen hem om du vill.
Jag tänker cykla.
Nej, det ska du inte.
Ingen kan hindra mig.
Välkomna hem, killar.
Åk hem och kyss era mammor!
Inget nytt från Nathan idag, tyvärr.
Han gör säkert nåt fantastiskt, som att läsa en bok eller odla skägg.
Vad är det?
Ska jag berätta om judarna?
Jag bryr mig inte.
I början bodde vi i grottor.
- Långt in i jordens kärna. - Vänta.
Hemska ställen med besynnerliga, underbara varelser med en sak gemensamt.
Du menar stjäla penisars toppar?
Nej, din idiot.
- Kärleken till konsten. - Inte skära av penisar?
Vill du höra eller inte?
Fortsätt du, men jag vet att det är sant. Penisgrejen.
Rabbinerna har dem som öronproppar.
Låt oss gå vidare.
Efter många års arbete med magi och besvärjelser
började vi flytta ut ur grottorna och in i städerna.
En del av oss stannade dock i grottorna, och behöll våra djurkroppar.
Du menar formlösa fläckar?
Jag kan rita dem.
Sådär.
Det hade varit bättre med färg.
Var är hornen?
Under håret.
Var är dina?
Jag är för ung.
De växer ut när man blir 21 år.
Numera lever vi bland vanliga människor,
men vi tar ofta över ett hus och hänger i taket när vi sover.
Som fladdermöss.
En annan sak är att vi kan läsa varandras tankar.
Herregud...
Allas tankar?
Även tyskarnas tankar?
Nej.
Deras huvud är för tjocka, vi kommer inte in.
Liksom fåglarna, låter vårt riktiga språk som sång.
Och vi gillar också saker som glimrar.
Kristaller, glas och guld.
"Gillar saker som glimrar."
Men fula saker också.
Judar älskar allt som är fult.
Det lärde vi oss också i skolan.
Visst gillar du det?
Fula saker?
Hej.
Ni verkar komma bra överens.
Jag kollade bara om hon fortfarande levde.
- Vem bryr sig? - Inte jag.
Jag vill bara inte ha en döing i mitt hus.
- Skulle du gilla det? - Jag skulle älska det.
Mer döingar hemma, tack.
Men ni är verkligen ofta tillsammans,
och det gör mig mycket illa till mods.
Det var du som föreslog det.
Gjorde jag?
- Ja. - Just det, ja.
Dessutom är det för boken.
Du har rätt förstås.
Förlåt. Blev det konstigt nu?
Nu är det konstigt, inte sant?
Det ska inte vara konstigt mellan oss.
Inget av det här ska vara konstigt.
Ingen fara. Jag är bara trött. Jag går och lägger mig.
Ja, jag låg och värmde upp sängen åt dig.
Det är sånt som riktiga vänner gör.
Vad tycker du om uniformen?
Jag är osäker på höftsnittet. Ska det vara större?
- Du är perfekt. - Tack ska du ha.
Men hör du, Jojo, får jag ge dig ett bra råd?
När du förstår vad hon tänker på
och vart hon försöker leda dina tankar
måste du leda in dina tankar på en annan väg.
Förstår du vad jag menar?
Låt henne inte låsa in dig i ett hjärnfängelse.
Det, min kära Jojo,
är något som aldrig får hända en tysk medborgare!
Ingen får styra över din tyska hjärna!
Hon kommer inte att få styra min tyska hjärna, mein Führer.
Försök åtminstone.
Och nu...
Jag tror att du har en del bra information i din bok.
Är det inte dags att visa den för världen?
Ja.
Adolf...
Tycker du att jag är ful?
Ja.
Sover han?
Han har förändrats.
Han misstänker något. Han tror att Inges spöke bor häruppe.
Du påminner verkligen om henne.
Jag hade så gärna sett henne växa upp och bli kvinna.
Nu får jag se på dig istället.
Jag vet inget om att vara en kvinna.
Är det så där?
Dricker man vin?
Visst, man dricker.
Champagne om man är glad.
Champagne om man är ledsen.
Man kör bil.
Spelar spel om man vill.
Äger diamanter.
Lär sig skjuta med gevär.
Man reser till Marocko.
Tar älskare.
Sårar dem.
Man ser en tiger i ögonen.
Och litar på andra utan rädsla.
Så är det att vara kvinna.
Hur klarar du det?
Hur vet du att man kan lita på någon?
Man litar på dem.
Godnatt.
Alla de där andra sakerna...
Gjorde du det?
Reste till Marocko och allt det där?
Nej.
Jag har aldrig sett en tiger i ögonen.
Finkel, jag menade att vi behöver en viss hundras när staden stormas,
inte riktiga tyska herdar.
Ta dem härifrån.
Bort med dem!
- Nu! Nu! - Gå härifrån, tack.
- Förlåt att jag skrek. - Jag känner mig så dum.
Det är ett dumt namn på en hundras. Jag var otydlig.
- Du sköter dig bra. - Danke.
Halloj, grabben.
Vad kan vi göra för er idag, mäster Betzler?
Vad är det? Vi går lite.
Om man angav en jude, skulle man få en medalj då?
Judar, judar, judar. Varför tjatar du om dem?
Jag håller på att förbereda stan för ett anfall, okej?
Jag jobbar på en försvarsstrategi.
Amerikanerna i väster, ryssarna i öster.
En vän till mig mötte ryssar och de åt upp honom.
Vem är valnötterna?
Det är bara valnötter, grabben.
Vad ville du prata om?
Jag lär mig mycket om judar.
Visste du att judar kan läsa varandras tankar?
Och när de sover hänger de i taket, som fladdermöss.
Fascinerande. Var har du fått den informationen?
Efterforskningar.
Jag skriver en bok.
Gratulerar! Vad heter den?
"Tjenare, Jude."
Det är en avhandling om judar.
Du kan också kalla den "Är det du det, jude?"
Eller vad sägs om "Hörde du det, jude?"
Du har då en härlig fantasi.
Men det är på riktigt.
Såklart det är.
I din ålder hade jag en låtsaskompis som hette Conny.
Han kissade i min säng när jag sov. Han ställde verkligen till det för mig.
Kom hit!
Du borde titta på vad jag jobbar med.
En del av förberedelserna för anfallet är att rita om min uniform.
Fjädrar för aerodynamiken, starka färger som bländar fienden,
stövlarna är bara som prydnad.
Och det här...
Det är en gatlingkulspruta utrustad med radio
som sänder jobbig musik för att modfälla fienden.
- Det är förresten copyright på det. - Det får inte kopieras.
Ja. Inbilla dig inget, grabben.
De andra ungarna säger att din pappa är ute och krigar.
Du är alltså mannen i huset. Hur går det?
Rätt bra.
Ja?
- Vad har du för jobb till mig idag? - Jag har ett.
Det är tyvärr snäppet under vad du är van vid,
men vi behöver alle män på däck.
Metall till Hitler!
Burkar och kastruller för kriget!
Metallmannens vagn blir full om han får just din kastrull
Metall till Hitler!
Muttrar och bultar!
Burkar och kastruller!
"Befria Tyskland."
Jojo?
- Yorki? - Hej!
Är du soldat nu?
Till er tjänst.
Men du är bara elva år.
Jag vet.
- Får jag? - Javisst.
Är det papper?
Jag trodde också det först, men det "liknar" papper.
Det är det senaste materialet som uppfunnits av våra bästa forskare.
Jag är imponerad.
Vet du, Yorki...
Jag har fångat en jude. En riktig.
En jude?
Jag såg några som hade gömt sig i skogen förra månaden.
Jag fattar inte varför man gör så mycket väsen om det.
De var inte alls hemska och verkade helt normala.
Nu blir jag distraherad.
Jag måste gå.
Hej då.
- Hej då. - Gud,
det är så svårt att springa i den här.
Jag hittade de här.
Du kan få dem. De är antagligen sönder.
Det betyder inget.
Du kanske kan rita något i min bok.
Jag kan rita av dig igen.
Nej, inga bilder på krymplingar.
Du är ingen krympling.
Förresten ser riktiga konstnärer inte såna saker.
Du menar blinda konstnärer.
Ingen fara.
Jag måste bara acceptera att jag aldrig får kyssa en flicka.
Du kommer att bli kysst, Jojo.
Vill du ha en kyss?
Okej...
Två saker.
För det första:
det är olagligt för nazister och judar att umgås som vi gör,
och ännu mer att kyssas.
För det andra:
det skulle bara vara en sympatikyss, som inte räknas.
Du är ingen nazist.
Jag är helt galen i hakkors,
så det är nog ett ganska bra tecken på...
Du är ingen nazist, Jojo.
Du är en tioårig kille som gillar hakkors,
och att klä ut sig i en rolig uniform och som vill tillhöra en klubb.
Men du är inte en av dem.
Okej.
Låt oss vara överens om att inte vara överens.
Vad sägs om det?
"Ingen nazist"...
Vilken smutsig jude.
Fort, göm dig!
Skynda dig!
Heil Hitler.
Tillåt mig att presentera mig.
Jag är kapten Herman Deertz från Falkenheim Gestapo
med Herr Mueller, Herr Junker, Herr Klum och Herr Frosch.
Får vi komma in?
Tack så mycket.
- Heil Hitler. - Heil Hitler.
Hej, Jojo!
Hallå, killar!
Kul att se er!
Min cykel fick punka så jag fick bära den.
Kapten Klenzendorf.
- Heil Hitler. - Heil Hitler.
Ni känner Freddy Finkel.
- Heil Hitler. - Heil Hitler.
Har jag missat något?
Nej då, vi har bara Heil Hitlerat pojken och sen Heil Hitlerat er
och till sist förstås Heil Hitlerat Freddy Finkel
och är nu mitt uppe i en rutinkontroll.
Och vad gör ni här, kapten?
Vi var i närheten
och tänkte komma förbi och ge pojken några flygblad.
Han jobbar för oss.
- Minsann. - Ja.
- Och ni? - Ni vet hur det är.
Man ringer till oss varje dag. "Hallå, är det Gestapo?
Jag tror att en kommunist gömmer sig bakom kylskåpet."
Vi åker dit och undersöker. Det är bara lite mögel.
Alltså ungefär samma sak.
Det ingår i jobbet.
Så här ska en pojkes sovrum se ut!
Ja!
Där är han.
Du och dina vänner kan ha hört att Hitler bara har en pungkula,
men det är struntprat.
Han har fyra.
Du jobbar på Hitlerjugend-kontoret, inte sant?
Ja...
Mycket bra.
Om ändå fler av våra unga pojkar var lika blint fanatiska som du.
Vad sjutton håller de där drullarna på med?
Ska vi gå upp och titta?
Vet du var din mamma är?
Nej.
Jag tror att hon är i stan.
Är hon ofta hemma?
Hon är ganska upptagen.
Är hon?
Trevligt att du bär din jugend-uniform,
men...
...var är din kniv?
Du måste alltid bära din DJ-kniv, var är den?
- Jag glömde den på... - Här är den.
Och vem är du?
Vem är ni själv? Och vad gör ni i mitt hus?
Bor du också här?
Jag är hans syster. Inge.
Heil Hitler.
- Heil Hitler. - Heil Hitler.
Jag visste inte att du hade en syster.
Ibland önskar han livet ur mig.
Eller hur, lille Frankenstein?
Seså, nu ska vi inte håna hans gräsligt vanställda ansikte.
Det där är en krigsskada.
Men, varför har du hans kniv?
För att vakta mitt rum, han vägrar hålla sig utanför.
Vad gömmer du därinne, då?
Ni vet, tjejgrejer...
Får jag?
Självklart.
Vi hanterar enorma mängder rapporter,
angivningar och allmänna utredningar.
Vi är förstås också intresserade av brottsproblematik
och all illojal inställning till partiet,
men vad som intresserar oss mest är "Guldlockarna".
De smyger omkring och äter andra människors mat,
sover i deras sängar.
Det är faktiskt ganska oartigt.
Skulle jag möjligen kunna få se dina id-handlingar?
Era papper, fröken Betzler. Skynda på, vi har annat att göra.
Javisst, naturligtvis.
Hur gammal är du på det här fotot?
Det är tre år gammalt.
Jag var 14.
Födelsedatum?
Första maj.
1929.
Det stämmer.
Tack, Inge.
Fixa ett nytt foto, det här liknar ett spöke.
Vänta.
Vad är...
...det här?
"Tjenare, Jude".
Vem har gjort den här?
Jag.
Det är en avhandling om judar.
Hur de tänker, uppför sig, hur de ser ut.
Det är en present till Führern.
Killar, ni måste se det här.
Kolla, den här har en svans.
En av dem hänger upp och ner som en fladdermus.
Den här teckningen föreställer deras huvuden.
Och vem styr deras hjärnfunktioner?
Djävulen.
Så roligt, det är ju sant.
Se på den här lille dumme juden.
Här har vi dem med horn...
Vad är det här?
"Dö, Nathan, dö."
"Olika sätt att döda Nathan på."
Nathan blir torterad av ormar, stungen av pinnar
skjuten ur kanoner och bara förolämpad.
Jaha.
Nathan krossas under hjulet på en gammal höghjuling.
Vem är Nathan, tack?
Bara en kille.
Nathan grillas över öppen eld!
Just det, vi måste ju tillbaka...
- Den där killen som hänger, ni vet. - Ja. Ja.
Tack för det här. Det muntrade verkligen upp.
Jag hoppas att du fortsätter med den.
Och förstås,
om du ser något misstänkt, är det bara att ringa.
Adjö.
Heil Hitler.
Trevligt att träffas, Inge.
Stanna hemma, Jojo.
Ta hand om din familj.
Ta hand om den här kniven.
Elsa, du lurade dem!
Sjunde maj.
Va?
Hon föddes den sjunde maj, inte den förste.
Han hjälpte oss.
De kommer tillbaka.
De kommer att förstå att hon är död, och sen dör jag.
Ingen vet säkert att Inge dog.
Du skulle kunna vara hon.
Jag berättar allt för mamma när hon kommer hem.
Att jag känner dig och att vi är vänner.
Judar och nazister är inte vänner.
Det där var verkligen en flopp.
Kan du förklara det?
Hon är inte...
Hon verkar inte vara en dålig människa.
Jag börjar tvivla på din lojalitet mot både mig och partiet.
Du säger att du är en patriot.
Vad bevisar det?
Den tyske soldaten föddes ur nödvändigheten.
Tysklands öde hänger på dessa ynglingars glödande iver.
Deras lust och beredskap att stupa för fäderneslandet
trots de fruktlösa ansträngningarna från allierade krigsprofitörer
som klumpigt skickar sina oförberedda trupper in i vargens lya.
Och det är bara de som ivrigast kämpat emot fienden
som för evigt kommer att bestå i Tysklands historia.
Det är upp till dig att besluta om du vill att man ska minnas dig
eller spårlöst försvinna
som ett ynket litet sandkorn i menlöshetens öken.
Kort sagt:
skärp dig och prioritera rätt.
Du är tio år, Jojo.
Lev upp till din ålder.
Nej...
Visste du om det?
Hon berättade inte mycket,
bara att hon jobbade med vänner
och att din pappa var inblandad på långt håll.
Nej, han är ute och krigar.
Hon sa att han skulle komma hem när kriget är slut.
Hon ville förstås inte säga något till dig.
Därför att hon hatade mig.
För att jag är en nazist.
Jag är fienden.
Hon ville inte att du skulle veta något som kunde skada dig.
Nu har jag ingenting längre.
Ingen.
Sista gången jag såg mina föräldrar var på stationen.
De sattes på ett tåg.
Jag sprang.
Försökte hitta vägen tillbaka till stan.
En vän till min pappa gömde mig.
Sen en annan vän, sen vänners vänner.
Tills din mamma tog hand om mig.
Och jag är fortfarande här.
Men mina...
Mina föräldrar hamnade på ett ställe man aldrig lämnar.
Vad är det första du ska göra när du blir fri?
Dansa.
"Kära Elsa,
Nathan."
Se så. Skynda.
Yorki?
Jojo!
Gud...
Jojo!
Vad jag har saknat dig!
Ledsen för det som hände din mamma.
Jag grät jättelänge när jag hörde vad som hänt.
Vad händer här?
Ryssarna, Jojo. De kommer.
Och amerikanerna, från andra hållet.
Och England och Kina och Afrika och Indien.
Hela världen kommer.
Hjälp mig med ammunitionen.
Hur går det för oss?
Jättedåligt. Vår enda kompisar är japanerna.
Och oss emellan ser de inte särskilt ariska ut.
- Minns du juden jag pratade om? - Jadå.
Jag har henne fortfarande.
Hon är typ min flickvän nu.
Vad kul, Jojo. En flickvän!
Men du vet, hon är ju judisk.
Det finns värre saker att oroa sig för än judar, Jojo.
Ryssarna finns därute.
De är värre än nån annan.
Det sägs att de äter bebisar och har sex med hundar.
Det är väl riktigt hemskt, eller?
Sex med hundar?
Ja, engelsmännen gör det också.
Vi måste stoppa dem innan de äter oss och pippar med alla hundar.
Det är helt galet.
Och nu är Hitler borta. Vi är helt ensamma.
Va?
Har du inte hört det?
Han är död.
Han gav upp och sköt sig i huvudet.
Nej.
Det är omöjligt.
Han sköt sig.
I huvudet.
Han hade tydligen dolt en hel del för oss.
Han hade gjort riktigt fula saker bakom ryggen på alla.
Jag vet inte om vi valde rätt sida.
Okej, kom hit.
Ser du amerikanen därborta? Gå dit och krama honom. Spring!
Yorki! Jag har goda nyheter.
Du har precis blivit befordrad och får en egen pistol.
Gå och skjut alla som inte liknar oss.
Okej!
Jojo, var är din uniform?
Här. Ta på dig jackan så skjuter de inte på dig.
Vi måste döda allt vi ser.
För Hitler.
Dö, ditt jävla avskum!
Dö!
Skingra er!
Kom! Hitåt.
De är här.
Amerikanerna!
Kom!
- Följ honom. - Jag är bakom er, kaptenen.
Här borta. Kom igen!
Hallå, killar!
För bort fångarna.
Ställ upp dem på led.
Skynda! Skynda!
Hallå!
Va?
Jag förstår inte.
Framåt.
Upp med dig, ditt svin.
Kapten K!
Hej, grabben.
Har du sett vilken röra?
Vad är det som händer?
Hysteri, min vän. Det är över.
- Partyt är slut. - Nej, jag är inte som de!
- Är du rädd? Det ska du inte vara. - Snälla!
- Se på mig. - Nej! Nej!
Jag är ledsen för Rosie. Hon var en bra människa.
En riktigt bra människa.
Okej?
Ta det lugnt, grabben.
Jag ville säga till dig att jag verkligen gillar din bok.
Förlåt att jag skrattade åt den.
Den är väldigt kreativ.
Låt mig se på dig.
Du ser bra ut.
Du klarar dig.
Gå hem nu och ta hand om din syster.
Okej?
Stick härifrån. Stick, jude!
- Vad händer här? - Stick!
- Han är jude. - Håll käft.
Känner du den här nazisten?
- Han hjälpte oss. - Jag känner inte den smutsige juden.
Nej...
Stick iväg, jude.
Håll käften, nazist.
- Nej! - Dra härifrån, gå hem.
- Nej! Släpp honom! - Gå hem!
Nej!
- Släpp mig! - Stick härifrån.
Gå hem!
Jojo?
Yorki!
Tack gode Gud.
- Jag trodde att du var död. - Nej, jag verkar inte kunna dö.
Jag ska gå hem till min mamma.
Jag behöver en kram.
Allt har blivit galet.
Ja, jag vet. Det är verkligen ingen bra tid att vara nazist.
Du...
Nu när kriget är slut är din flickvän fri.
Hon kan gå sin väg.
Är det nåt fel?
Jag måste gå.
- Okej. - Förlåt.
Vi ses!
Hej, jag är hemma.
Vad händer därute?
Var då?
Ute, dummis.
Jojo, vad händer?
Är det riskfritt att gå ut?
Jojo, är det riskfritt?
Kan jag gå?
Nej.
Du kan inte gå din väg.
Varför?
Du måste stanna här...
Vem vann?
...med mig.
Jojo, vem vann kriget?
Vi.
Tyskland vann kriget.
Förlåt mig.
"Kära Elsa,
jag vet att du har det svårt just nu
och att du vill ge upp.
Men du måste fortsätta.
Jag och din goda vän Jojo har tänkt ut en flyktplan åt dig.
Så snälla lyssna på honom.
Han kommer att hjälpa dig att fly.
Och sen kan du komma och bo med mig i Paris.
Oroa dig inte för Jojo.
Han klarar sig.
Vi ses i Paris.
Nathan."
- Han är död. - Ursäkta?
Nathan.
Han dog förra året.
I tuberkulos.
Jaha...
Vad konstigt. Vem skrev då de här?
Tack, Jojo.
Du har varit så snäll mot mig.
Alltså, det är ju så att jag älskar dig.
Jag vet att du ser mig som en lillebror, vilket är okej,
och du är ändå för gammal.
Men...
Jösses, vad varmt det är här.
Jag älskar dig också.
- Som en lillebror. - Som en lillebror.
Jag och Låtsas-Nathan har hittat en flyktväg till dig.
Kanske du kan lita på en lillebror?
Kanske det.
Okej då.
Packa dina saker.
Vi sticker härifrån.
Jojo Betzler.
Tio och ett halvt år.
Idag,
gör så gott du kan.
Vart i helvete ska du gå?
- Ut. - Ut?
Nej, det ska du inte.
Vi ska stanna här och du ska berätta vad som händer
med dig och den där grejen på vinden.
Den där "grejen" är en flicka.
- Du är kär i henne, va? - Ja.
- Erkänn det. - Jag sa ju "ja".
Jag visste det!
Det kommer aldrig att funka.
Nej, hon är för gammal för dig. Och du är ful.
Hon kommer att lämna dig, det vet du väl?
Så här kommer det bli, din lilla skit.
Du ska ta på dig den här, okej?
Du ska glömma den äckliga, judiska kossan däruppe
och du ska komma tillbaka till mig där du hör hemma.
Visst?
Sätt på dig den.
Sen ska vi låtsas som om inget hade hänt.
Uppfattat?
Ska du inte heila mig?
Snälla, för gamla tiders skull?
- Heila mig, lille man. - Nej.
- Heila mig. - Nej.
Ge mig ett litet heil. Bara ett litet heil. Snälla?
Dra åt helvete, Hitler.
Kom.
Vänta!
Redo?
Ja.
Är det farligt därute?
Ytterst.
Vi klarade oss.
Jag förtjänade nog den.
Vad ska vi göra nu?
LÅT ALLTING HÄNDA DIG
SKÖNHET OCH SKRÄCK
BARA FORTSÄTT
INGEN KÄNSLA ÄR SLUTGILTIG.
RAINER MARIA RILKE
Undertexter: Charlotte Drake