Subtitles by sub.Trader subscene.com
Джоджо Бецлер.
На десет години.
Днес ставаш част от Юнгфолк
и отиваш на специален подготвителен уикенд.
Ще бъде напрегнато.
Но днес ще станеш мъж.
Кълна се да посветя цялата си енергия и сила
на спасителя на нашата страна Адолф Хитлер.
Готов съм да дам живота си за него.
С Божията помощ.
Точно така.
Джоджо Бецлер, какъв е умът ти?
Ум на змия.
Джоджо Бецлер, какво е тялото ти?
Тяло на вълк.
Каква е смелостта ти? - Смелост на пантера.
Джоджо Бецлер, каква е душата ти?
Душа на германец.
Да, готов си.
Адолф...
Няма да се справя.
Какво?
Ще се справиш.
Да, ти си кльощав, нямаш приятели
и си на десет, а не можеш да си връзваш обувките.
Но си най-лоялният нацист, когото познавам.
Освен това изглеждаш чудесно.
Затова ще отидеш там и ще си прекараш страхотно.
Добре. - Така те искам.
Дай един хайл.
Хайл Хитлер!
Какво? Това ли е най-добрият ти хайл?
Хайл Хитлер. - Не...
Кажи го, без да мислиш.
Хайл Хитлер.
Много мислиш. Хайл Хитлер. - Хайл Хитерлер.
Кой е Хитерлер? Говориш ли немски?
Хайл Хитлер. - Това не е хайл.
Това е хайл! - Хайл Хитлер.
Хайл Хитлер...
Точно така. Уцели го. - Хайл Хитлер!
Приятен ден! Хайл Хитлер! - Хайл Хитлер!
Ще се справиш страхотно. - Хайл Хитлер!
Хайл Хитлер! Хайл Хитлер...
Хайл Хитлер!
Хайл Хитлер.
Хайл Хитлер. Хайл Хитлер...
Хайл Хитлер. Хайл Хитлер.
Хайл Хитлер, Йорки.
Хайл Хитлер, Джоджо.
Готов ли си за най-страхотния уикенд? - Да.
Да вървим.
ДЖОДЖО ЗАЕКА
Хайл! Хайл! Хайл!
Хайл Хитлер, деца.
Хайл Хитлер!
Юнгфолк, добре дошли на уикенда на Хитлерюгенд.
Тук ние ще направим от вас мъже и жени.
Аз съм капитан Кленцендорф.
Наричайте ме капитан К.
Капитан К.
Я. Това е подофицер Финкел.
Това е фройлайн Рам.
Хайл Хитлер на всички.
Малко за това кой съм аз.
И защо съм тук и говоря на група сукалчета,
вместо да водя мъже в битка към славна смърт? Добър въпрос.
Питам се това всеки ден след операция "Издънка",
където изгубих перфектно око в една напълно излишна атака.
А според командващите
ти трябват две очи, за да участваш във войната.
Двуоките могат ли това?
Боже!
Следващите два дни
вие, малки плъхчета, ще преживеете част от онова,
с което великата ни армия се сблъсква всеки ден.
Може да изглежда, че отстъпваме
и че няма много надежда да спечелим войната,
но очевидно всичко е наред.
Така. Момчетата вече получиха ножовете си на Дойчес Юнгфолк.
Това са много специални и скъпи оръжия.
Носете ги винаги със себе си.
И не се мушкайте един друг.
Никакво мушкане!
Никакво мушкане.
Вече започвате да ставате мъже.
Днес момчетата ще маршируват, ще се упражняват с щикове,
гранати, окопи, карти, противогази,
маскировка, поставяне на засада,
военни игри, стрелба и взривяване.
Момичетата ще се упражняват във важни женски работи:
как се превързват рани, как се оправят легла и как се забременява.
Родих 18 деца за Германия.
Страхотна година за момичетата.
Добре. Да започваме.
Хайде.
Боже, помогни ми!
Давай, давай!
Три, две, едно, свастика!
Дърпай! Хайде!
Довърши го. - Не, недей!
Остри зъби. - Остри зъби, я.
Раздвоен език. - Раздвоен език, я.
Люспи.
Я. Люспи. Преди време еврейски мъж се е чифтосал с риба.
Арийците са хиляда пъти
по-цивилизовани и развити от всяка друга раса.
Съберете си нещата, деца.
Сега ще горим книги.
Ура!
Евреите май са страшни, а?
Мен не ме е страх.
Ако срещна евреин, ще го убия ей така.
Ей... така.
Но как ще го познаеш? Понякога изглеждат като нас.
Ще го проверя за рога.
И ще мирише на брюкселско зеле.
А, да. Бях забравил за брюкселското зеле.
Представяш ли си да хвана евреин за Хитлер.
Тогава ще ме вземат в личната му гвардия.
И ще станем най-добри приятели.
Мислех, че аз съм най-добрият ти приятел.
Ти си вторият ми най-добър приятел.
Първото място винаги е за фюрера.
Така че, ако не си Хитлер в тялото на дебело момченце,
се радвай на второто място.
Аз съм момченце в тялото на дебело момченце.
Край на дискусията.
Когато застанете пред врага и трябва да го убиете,
кой от вас ще има смелостта да го направи?
Добре.
В армията на Хитлер няма място за слабаци.
Трябват ни железни воини.
Готови да убиват на място.
Можете ли го?
Да. - Я.
Йоханес.
Можеш ли да убиеш?
Разбира се. Обичам да убивам.
Добре. Ела тук.
Не се плаши. Хайде.
Добре.
Убий го.
Извий врата на заека. Убий го.
Или те е страх?
Не ме е страх. Просто...
Сега.
Хващаш врата с две ръце и извиваш силно.
Ако пищи, довършваш го с крак.
Убий. Убий.
Убий. Убий. Убий...
Къш! Бягай!
Добро хвърляне.
Ти си страхливец.
Също като баща си.
Той не е страхливец.
Бие се в Италия.
Така ли? От две години няма новини от него.
Той е дезертьор и страхливец.
Същият страхливец като теб.
Ти си страхливо малко зайче.
Страхливо зайче.
Може би трябва да извием и твоя врат?
Джоджо заека.
Джоджо Заека.
Джоджо Заека. Джоджо Заека.
Бедният Джоджо.
Какво има, малкият?
Здравей, Адолф.
Ще ми разкажеш ли за заека?
Какво стана?
Искаха да го убия.
Съжалявам. Не можах.
Не се тревожи. За мен не е нещо важно.
Но сега ме наричат страхлив заек.
Остави ги да си говорят.
Хората говореха много гадни неща и за мен.
"Този е ненормален."
"Накрая всички ще умрем заради този психопат."
Ще ти кажа една тайна. Зайците не са страхливи.
Малкото зайче се изправя срещу страшния свят всеки ден.
Събира моркови за семейството си, за родината.
В империята ми ще има всякакви животни.
Лъвове, жирафи, зебри,
носорози, октоподи,
носоктоподи.
Ще има дори героични зайци.
Цигара?
Не, благодаря. Не пуша.
Ще ти дам един добър съвет.
Бъди заек.
Скромният заек може да надхитри враговете си.
Той е смел, изобретателен и силен.
Бъди заек.
Джоджо!
Добре ли си, Джоджо?
С кого говореше?
С никого.
Мислех, че плачеш.
Да не си експерт по сълзите?
Не съм.
Край на дискусията.
Време е Джоджо да покаже на онези безгръбначни
дали заекът е страхливец.
Извинявай, за какво говориш?
Няма значение.
Джоджо, къде отиваш?
Да бъда заек!
Джоджо Заека. Джоджо Заека търси моркови.
Това е страхотно. Като антилопи сме.
Всеки от вас ще получи възможност да запали и хвърли граната.
Аз лично ще ви наблюдавам,
за да не си гръмнете очите или нещо друго.
Добре, кой ще е пръв?
Клаус.
По дяволите.
Не правете така.
Джоджо. Джоджо.
Финкел! Финкел!
Джоджо, Джоджо.
О, майн гот!
Прилича на картина на Пикасо.
Майка му ще ме убие.
Милото ми лъвче.
Здрасти, хлапе.
Милото ми лъвче.
Защо се радваш?
Синът ти прилича на чудовище.
Ти не си чудовище.
Белезите ще се заличат, а кракът ти ще оздравее.
Но няма да съм в гвардията на Хитлер.
И така си добре.
Радвам се, че се прибра.
Мама Лъвица се тревожеше. Знаеш, че Татко Лъв го няма.
И Лъвицата Инге.
Хващаш заека за опашката, завиваш я около ушите,
връзваш я и я пъхаш обратно в дупката.
Време е да тръгваме.
За да се възстановиш, трябва да излизаш повече.
Не искам да излизам.
Какво? Разбира се, че искаш.
Изглеждам глупаво.
Хората ще ме зяпат.
Радвай се, хлапе.
Не всеки има късмета да изглежда глупаво.
Аз съм прокълната да изглеждам прекрасно.
Сега събери смелост,
излез и се впусни в невероятно приключение.
Става ли?
Добре.
Фелдмаршал Джоджо, разчитаме на теб.
Готови за излизане.
Опасно ли е?
Изключително.
Хайл Хитлер. - О, Боже.
Ей!
Изглеждаш добре, хлапе.
Фрау Бецлер, ослепителна сте, както винаги!
Леле...
Заради теб синът ми не може да ходи както трябва.
Той ми открадна гранатата. Взе я...
Я, я.
Затова ще се грижите за него, докато съм на работа.
Ще му намерите работа и ще го приобщите. Ясно?
Ясно. Я, напълно ясно.
Добре.
Момчета, това е Йоханес Бецлер.
Разказвах ви за него.
Той ми открадна граната, взриви се с нея,
а аз отнесох понижение.
Сега работя тук с тези прекрасни дечица.
Джоджо, сигурен съм, че ще ти намерим работа.
О! - Идеи?
Я, я. - Момчета?
Я. Я.
Трябва ни някой, който да разхожда клонингите.
А може да разнася новите пропагандни материали
и да връчва повиквателните за фронта.
Може ли аз да отида на фронта?
Може ли?
Да, чудесна идея.
Имате моето съгласие да изпратите това дете на война.
Има ли пистолет?
Ще се радвам да отида на фронта.
Не само ти, хлапе.
Добре. Ето ти повиквателните и пистолета.
Малко е... Пистолетът?
Не.
Гадост.
Гледай.
Какво са направили?
Каквото можеха.
Хайде.
Ей! Джоджо Заека!
Само си виж лицето.
Аз съм войник! Отивам на война!
А ти си пощальон!
Джоджо Заека, Джоджо Заека!
Мамо?
Фелдмаршал Джоджо се прибра.
Мамо?
Мамо? Прибрах се.
Мамо?
ИНГЕ
Здравей.
Какво искаш?
Ти призрак ли си?
Да. Призрак.
Не ме карай да тичам, хлапе.
Много съм гладна, а знаеш, че обичаме кръв.
Загуби ли нещо?
Аз не съм призрак, Йоханес.
Аз съм нещо много по-лошо и ти знаеш какво, нали?
Знаеш какво съм.
Не. - Знаеш.
Кажи го.
Кажи го!
Еврейка.
Гезундхайт.
Трябва да се махнеш оттук.
Майка ти ме покани, така че всъщност съм гостенка.
Забранено е. - Какво ще направиш, малък Хитлерхен?
Разбира се.
Хайде. Кажи им.
Знаеш ли какво ще стане тогава?
Ще им кажа, че си ми помогнал.
Майка ти също.
И всички ще сме капут.
А ако й кажеш, че знаеш за мен. Дори една дума...
Ще направя услуга на света и ще отрежа нацистката ти глава.
Ясно?
Я.
Мисля да го задържа. Хубав е.
Леле! Беше напрегнато.
Какво да правя? - Честно? Нямам идея.
Може да има още.
Стотици от тях, в стените.
Как успя да те подчини?
Използва специални сили.
Промиване на мозъка.
Типично.
Видя ли колко беше бърза? - Да.
Като женски еврейски Джеси Оуенс.
И взе хубавия ти нож.
Ножът ми!
Малък женски еврейски Джеси Оуенс и Джак Изкормвача.
Закъсал си го, друже.
Какво да правим? Какво?
Сетих се! - Сетих се!
Преговори. - Палим къщата.
И обвиняваме Чърчил.
Или преговаряме.
Извинявай?
Момиченце?
Еврейско момиче в стената?
Еврейче, излез още днес.
Добре, тогава направо ще кажа, каквото имам да казвам:
Не ме е страх от теб и трябва да си намериш друг дом.
Става ли?
Не става.
Махай се от стаята ми.
Доста е невъзпитана.
За два пфенига уважение няма.
Вече разполага с два ножа. - Знам!
Как ще режеш разни неща? - Не знам!
И още е горе. Това нещо, тази...
Еврейка. - Да, еврейка.
Какво ще я правим? - Ти измисли нещо.
Откога станах експерт?
Престани да ми предлагаш цигари! На десет съм!
Съжалявам. Под стрес съм.
Да говорим по същество.
Ако кажеш на майка си, ще ти отреже главата.
Но няма нужда нещото на тавана да ти съсипва живота.
Всъщност дори може да ти е от полза.
Как?
Когато някой контролира ума ми, какво правя аз?
Контролирам неговия ум.
Помниш ли как онзи еднорък пират Щауфенберг
се опита да ме взриви?
Да, ти оцеля.
Няма майтап.
Но оцелях не само, защото краката ми са бронирани.
Аз надхитрих стария Фон Щауфи.
Накарах го да мисли, че съм мъртъв, а си бях съвсем добре.
Като се престорих на умрял, разкрих предателите.
Какво ще направиш ти?
Ще умра наужким?
Именно! Чакай, не.
Ще я накараш да се почувства в безопасност и да се отпусне.
Тогава ти поемаш контрола.
Обратна психология.
Не усложнявай излишно.
Просто прави нещата на обратно и няма да има проблем.
Трябва да тръгвам. Днес ще вечеряме еднорог.
Стегни се, Джоджо.
Помни! Евреин в стената е по-добре
от двама евреи, летящи като прилепи
и влизащи през комина, за да ядат нацисти.
И не й давай повече ножове.
Чус.
Мило лъвче, защо не спиш?
Яде ли нещо?
Съжалявам, че закъснях. Разхождах се и имах работа...
Какво ще правим с тези връзки? За Бога!
Накрая ще трябва да се научиш.
Чух я. - Какво?
Кого?
Инге.
Призрака й.
О... Колко тъжно.
Ти си полудял.
И аз съм за оплакване - ще трябва да живея с луд.
Чух шумове. Горе.
Призраци? Сериозно? Знаеш ли какво чух аз? Плъхове.
Да, имаме плъхове. Невероятно, нали?
Мръсни животни.
Препоръчвам ти да не се качваш горе,
докато не ги изгоним, за да не хванеш някоя болест.
Добре, мамо.
Ще внимавам за мръсните плъхове.
Къде са проклетите ножове?
Ти лягаш ли си?
Да. Скоро.
Първо трябва да свърша нещо.
Какво нещо?
Майчино нещо.
Просто ми се довери. Аз съм шефът тук, я?
Предполагам.
Добро момче.
Да, но с едно око. Като...
Почти.
Още малко.
Браво. Направи го.
Я, я.
Трябва да си по-тиха.
Той е чул шумове.
Ако трябва да избирам между теб и сина си...
Не знам къде ще те изпратя.
Чуваш ли ме?
Той не бива да знае. Ще ни издаде.
Поговори с него. - Не го познаваш.
Той е фанатик.
Със седмици не можа да преживее, че дядо му не е бил рус.
Знам, че детето живее в него.
Малкото палаво момченце, което се боеше от гръмотевиците.
И вярваше, че съм измислила шоколада.
Накрая ти остава само това.
Надеждата, че оживялото ти дете не е поредният призрак.
Може би всички сме призраци. Но не го знаем.
Може би.
Ти си преживяла повече от нас.
Изобщо не съм живяла.
Това е изпитание.
Те казват, че няма да живееш.
И ако умреш, те ще победят.
Дотук все побеждават.
Никога няма да победят. Ти имаш сила.
Докато има и един жив, те няма да победят.
Вчера и днес не те хванаха. Нека и утре е така.
Ей...
Утре ще е като днес.
Мили Боже!
Трябва да се разтягаш.
Боли ли те?
Да. - Добре. Болката е твой приятел.
Скоро кракът ти ще е само малко деформиран и безполезен.
Но още един месец няма да ходиш на училище,
защото лицето ти може да уплаши децата.
Грозничко е.
Така. Кой е следващият?
Джоджо.
Трябва да тръгвам.
Ще се видим у дома.
Здрасти, капитан К.
Ето го и хер Ръчна Граната.
Как е кракът?
Почти здрав.
Боли само на 80 процента.
Какво правите тук?
Карат ме да уча момчетата от ХЮ на подводен бой.
Ако някога им се наложи да се сражават в басейн.
Може ли да попитам нещо за евреите?
О, Боже. Защо?
Какво да направя, ако видя някой?
Ако видиш евреин, казваш ни, ние казваме на Гестапо,
те казват на СС, а СС убиват евреина.
И онези, които го крият.
И, понеже е време на параноя, още няколко души, за всеки случай.
Процесът е доста дълъг.
Дори ако евреинът е хипнотизирал някого, за да го скрие?
Не мисля, че е възможно.
Възможно е.
Случи се с чичо ми.
Един евреин го хипнотизира и го направи пияница и комарджия.
Накара го да изневерява.
И да има осъдителна връзка със сестра ми.
После той се удави случайно, но пак евреинът беше виновен.
Ясно. Да не си видял евреин?
Не знам дали бих го разпознал.
Прав си. Без шапките се разпознават трудно.
Трябва да напишат книга за това.
Ще улесни нещата. - Ще стане хит.
Я, я.
Финкел, давят се. Хайде.
Пак ще се видим, малък.
Ето каква е ситуацията.
Ако те издам, ще имаш проблеми,
а ти не искаш това.
Но ти ще издадеш мен и мама, и ние ще имаме проблеми.
Това не го искам аз.
Ако кажеш на мама, че знам за теб, тя ще те изгони.
Ти не го искаш.
Ако аз й кажа, че знам за теб, ще ми отрежеш нацистката глава,
което също не искам.
Мексиканска патова ситуация.
Просто патова ситуация.
Имам условия, за да останеш тук.
Условия? - Да.
Разкажи ми всичко за еврейската раса.
Добре.
Ние сме като вас,
но сме хора.
Моля те, бъди сериозна.
Приеми го като експозе.
Искам да знам тайните ви.
Не сядай на леглото на сестра ми.
Защо? На нея не й трябва.
Не знаеш нищо за сестра ми.
Бяхме приятелки.
Помня те.
Беше смешно малко момченце.
Стига празни приказки.
Разкажи ми за твоя вид.
Очевидно ние сме демони, влюбени в парите.
Нали?
Очевидно. Всички го знаят.
Но хората не знаят, че сме алергични към храна.
Сирене, хляб, месо.
Убиват ни на място.
Ако мислиш да ме убиеш, това е най-бързият начин.
И бисквити. Смъртоносни са.
Много смешно.
Нямаме храна и за теб. Не знам какво ще правиш.
Майка ти ми носи хляб.
Тя е мила. Отнася се с мен като с човек.
Но ти не си истински човек.
А ти?
Как смееш, еврейке!
Ти си слаба като косъм от мигли.
Моят произход е арийски.
Кръвта ми е с цвета на чиста червена роза.
Очите ми са сини като...
Освободи се.
Освободи се, ариецо. Евреите не са слаби.
Предците ми са се борили с ангели и са убивали гиганти.
Ние сме избрани от Бог.
Вие сте избрани от жалък дребосък, който дори няма истински мустаци.
По-силната раса, а?
Как вървят нещата с еврейското нещо горе?
Тя не иска да говори с мен.
Е, ти си нацист.
Предполагам.
Явно няма да е така лесно да напиша книгата.
Какво прави тя? Изгаря нещо.
Какво изгаря?
Какво изгаряш? - Тя не те чува.
Какво изгаряш?
Защо си така весела?
Нещата се променят.
Съюзниците са в Италия.
Скоро ще са във Франция и войната ще свърши.
По дяволите! И това те радва?
Нима мразиш страната си?
Обичам я. Мразя войната.
Тя е безсмислена и глупава, и аз мечтая за мир.
О, войната ще свърши.
Ще направим враговете на прах.
А после ще използваме гробовете им за тоалетни.
Добре. Стига политика.
Вечерята е неутрална. Масата е Швейцария.
Да ядем.
Ти не ядеш.
Не съм много гладна.
Ще хапна после.
Засега ще се задоволя с течно грозде.
Аз пък съм много гладен днес.
Може би ще изям и твоя хляб.
Да не се хаби.
Как мина денят ти, Йоханес?
Разхождах се като сакато дете, което няма за какво да живее.
Ти не си сакат.
Лицето ми прилича на картата на града, жено.
Ти не можеш да ме разбереш.
Ако баща ми беше тук, щеше да разбере.
Но него го няма.
Знам. Принуден съм да живея само с теб.
Искаш татко си, а?
Да, искам го.
Така ли? - Да.
Да? - Да!
Добре.
Да не си посмял повече да говориш така на майка си!
Паул, какво стана?
Паул?
Развиках се на хлапето.
Какво? Извини му се.
Съжалявам, хлапе.
Какво?
Що за извинение беше това?
Съжалявам, хлапе.
Джоджо...
Знам, че ти липсвам,
но аз се опитвам да променя света.
И докато ме няма,
ти трябва да се грижиш за моята Рози.
Ще се справиш ли?
Да, татко.
Благодаря.
Тя прави каквото може.
Създадохме добро хлапе, нали?
Вкусно!
Напомня ми как с Рози танцувахме в "Червения салон".
Помниш ли, скъпа?
Разбира се, мили.
Не стой така, хлапе.
Ела.
Танцувай с родителите си.
Искам да ми нарисуваш мястото, където живеят евреите.
Където ядете, спите и кралицата еврейка снася яйцата си.
Наистина си идиот.
Хайде. Имаме много работа.
Кажи ми за семейството си.
Ще ти разкажа за евреите, но не и за семейството си.
Трябва ми информация.
Защо висиш тук при мен? Нямаш ли приятели?
Имам, разбира се. Йорки.
Йорки? - Един от многото.
Ти си нямаш никого.
Имам си Натан.
Натан? Кой е той, по дяволите?
Годеникът ми. Имам него. - Къде е той?
Бие се в Съпротивата.
Направи ми предложение на брега на флюс.
Коленичи като джентълмен и ми рецитира Рилке.
След като се съгласих, танцувахме цяла нощ.
Скука.
Кой е Рилке?
Велик поет. Любимият на Натан.
Любимият на Натан? Супер.
Той ще дойде да ме спаси и ще живеем в Париж.
Ще обърнеш гръб на Германия?
Тя първа ми обърна гръб.
Е, нямаме нужда от теб.
Двамата с глупавото ти гадже можете
да отидете да живеете в страната на сиренето, охлювите и багетите.
Говориш така, защото си нямаш приятелка.
Нямам време за приятелка.
Един ден ще намериш време.
И ще мислиш само за нея.
Ще я срещнеш и по цял ден
ще мечтаеш само за това отново да я прегърнеш.
Това е любовта.
Глупости. - Готово.
Казах да нарисуваш къде живеят евреите.
Това е тъпа рисунка на главата ми.
Да. Ние живеем в нея.
Рилке, Рилке, Рилке...
Къде си, поетичен глупако?
Да. Страхотен план, Заек.
С помощта на тези книги ще й заложим капан.
И тя ще падне право в ямата, пълна с пирани, лава и бекон.
Ще я изненадаме лошо.
Ти млъкни. Шъткаш ли ми?
Да се махаме. Библиотеките са тъпи.
Тази идея наистина е много добра.
Ако тя имаше сърце, щяхме да й го разбием на две.
Трябва да ти кажа нещо.
Намерих старо писмо от годеника ти Натан за теб.
Какви ги говориш? - Ще ти го прочета.
"Скъпа Елза, много съжалявам, но вече не искам да се оженим.
Намерих си нова жена. Смеем се и се целуваме с език.
Както казва любимият ми поет Рилке:
"Едно умение е важно в любовта - умението да се разделим сега".
Сбогом и съжалявам, че те разкарах.
Твой бивш годеник Натан.
Постскриптум: Всъщност не съм в Съпротивата.
Излъгах те.
В момента съм безработен и дебел."
Не отваряй вратата.
Всъщност намерих и второ писмо.
"Скъпа Елза...
Пиша ти, за да ти кажа, че не искам да се разделяме.
Размислих, защото не искам да се самоубиеш заради мен,
както направиха други две момичета. Беше доста стресиращо.
Искам да останеш жива.
Слава Богу, че хлапето се грижи за теб.
Той е забележителен млад човек, доста зрял за годините си.
И е смел.
Нека някой ден все пак се оженим,
въпреки че наистина съм безработен и с неясно бъдеще.
Твой Натан."
Бетовен. - Айнщайн.
Бах. - Гершуин.
Брамс. Вагнер. Моцарт.
Само музиканти ли имате?
Рилке.
Да, разбира се! Твоят любим Рилке. С майка еврейка.
Тогава Дитрих.
Худини.
Не. Невъзможно!
Чистата истина.
Също като Писаро, Модиляни, Ман Рей, Гертруд Стайн,
господин Мойсей и най-големият крал Йесус Кристи. Амин.
Това са само имена.
Не съм чувал за тези хора. И ми писна.
Ей...
Ако намериш още някое писмо, ще ми кажеш ли?
Да.
Добре.
Чао.
Този бряг беше пълен с влюбени.
Имаше песни и танци.
Романтика.
Не е време за романтика.
Във война сме.
Винаги е време за романтика.
Някой ден ще срещнеш някого.
Защо всички ми го повтарят?
Кой ти го повтаря?
Всички.
Няма значение.
Идеята е глупава.
Ти си глупав.
Любовта е най-силното нещо на света.
Трябва да ти кажа, че металът е най-силното нещо.
Следван от динамита и след това - мускулите.
Освен това няма да позная любовта.
Изненада.
Връзките ти пак са развързани.
О, Джоджо...
Ще познаеш любовта.
Ще я почувстваш.
Тя е като болка.
Болка в задника. - В корема.
Сякаш е пълен с пеперуди.
Гадост. - Да, "гадост".
Хайде, Пръдлер. Да тръгваме.
Ей! - Какво ти става?
Притеснявам се за теб. Пак ли си пиян?
Хайде.
Боже. - Развържи ги, моля те.
Май си надебелял.
Не съм...
Знаеш ли какво? Смятам да те оставя тук.
Не. - Утре ще дойда да те взема.
Какво ще кажеш? - Не, мамо!
Ти ще се оправиш.
Не! - Ще те чакам вкъщи.
До утре сутрин. - Мамо, мамо!
Много бързо порасна.
Десетгодишните не трябва да говорят за война и политика.
Трябва да се катериш по дърветата и да падаш от тях.
Фюрерът казва, че когато победим, младите ще управляват света.
Райхът умира.
Какво ще правиш, когато загубим войната?
Животът е дар.
Трябва да му се радваме.
Да танцуваме, за да види Господ, че сме благодарни за него.
Аз няма да танцувам.
Танците са за хората без работа.
Танците са за свободните хора.
Те са бягство от всичко.
Е, ти танцувай по пътя към дома.
Аз ще се возя.
Няма да стане.
Аз съм неудържима.
Добре дошли у дома, момчета!
Да целунете майките си!
Днес няма новини от Натан.
Сигурно прави нещо страхотно. Чете книга или си пуска брада.
Какво има?
Искаш ли да ти разкажа за евреите?
Не ми пука.
В началото сме живеели в пещери.
Дълбоко в центъра на Земята. - Чакай.
Страшни пещери с чудесни създания, споделящи една обща страст.
Да крадат върховете на пенисите?
Не, идиот такъв.
Обичали са изкуството. - Не пенисите?
Ще ме слушаш ли?
Давай, но знаеш, че е истина. Онова за пенисите.
Тапи за уши за равини.
Продължаваме.
След много години сме измислили магии и заклинания,
които ни позволили да се преместим от пещерите в градовете.
Но някои от нас останали в пещерите в животински тела.
Безформени зверове?
Ще ти ги нарисувам.
Ето.
Цветни са по-интересни.
Къде са рогата?
Под козината.
Къде са твоите?
Аз съм малка.
Рогата никнат на 21 години.
Днес живеем като нормални хора,
но често крадем къщи и спим, висейки от тавана.
Като прилепи.
Освен това можем да си четем мислите.
Господи!
Мислите на всички?
И на германците?
Не.
Главите ви са прекалено дебели за това.
Истинският ни е език звучи като песента на птиците.
И ни привличат лъскавите неща.
Кристали, стъкло и злато.
"Привличат ги лъскавите неща."
Но и грозните неща.
Евреите обичат грозотата.
И това научихме в училище.
Обичате ги, нали?
Грозните неща.
Здрасти.
Вие двамата май се сближихте.
Просто проверявах дали е жива.
Какво ти пука? - Не ми пука.
Просто не искам мъртвец вкъщи.
Ти би ли искал? - Разбира се.
Повече мъртъвци у дома, моля!
Прекарвате доста време заедно
и това ме притеснява много.
Ти го предложи.
Така ли?
Да. - Вярно, аз бях.
Правя го заради книгата.
Господи, прав си.
Съжалявам, стана неприятно.
Стана неприятно, нали?
Трябва да ни е добре заедно.
Не да ни е неприятно.
Няма проблем. Изморен съм, лягам си.
Я, аз ти затоплих леглото.
Така правят истинските приятели.
Какво мислиш за униформата?
Не знам за панталоните. Дали да не са по-широки?
Изглеждаш чудесно. - Благодаря.
Чуй ме, Джоджо. Ще ти дам един добър съвет.
Когато проникнеш в главата й
и тя се опита да проникне в твоята глава,
твоята глава трябва да тръгне в обратната посока.
Разбираш ли ме?
Не давай да направи главата ти затвор.
Това, скъпи Джоджо,
не бива никога, никога да се случва на германец!
Не позволявай някой да командва германския ти мозък!
Няма да го позволя на никого, майн фюрер.
Постарай се.
Сега...
Мисля, че в книгата ти вече има доста информация.
Време е да я покажеш на света, нали?
Я.
Адолф?
Мислиш ли, че съм грозен?
Да.
Спи ли?
Той е различен.
Подозира нещо. Мисли, че духът на Инге е тук.
Ти ми напомняш за нея. Наистина.
Исках да видя как се превръща в жена.
Но ще трябва да гледам теб.
Не знам какво е да си жена.
Това ли е?
Пиенето на вино?
Да. Жената пие.
Шампанско, когато се радва.
Шампанско, когато тъгува.
Кара кола.
Залага, ако иска.
Има диаманти.
Стреля с пистолет.
Пътува до Мароко.
Влюбва се в мъже.
Кара ги да страдат.
Поглежда тигър в очите.
И се доверява без страх.
Това е то жената.
Как го правиш?
Как знаеш на кого да се довериш?
Просто се доверяваш.
Лека нощ.
Всички онези неща...
Ти правила ли си ги?
Пътуването до Мароко и останалото?
Не всички.
Не съм поглеждала тигър в очите.
Казах ти, че ни трябват немски овчарки за защитата,
а не немски овчари.
Разкарай ги оттук.
Разкарай ги!
Бързо! Бързо! - Моля ви, вървете си.
Благодаря, благодаря.
Извинявай, че се развиках. - Глупав съм.
Името на породата е глупаво. Не бях ясен.
Справяш се чудесно. - Данке.
Здрасти, хлапе.
Какво ще обичате днес, г-н Бецлер?
Ела, кажи ми.
Ако някой намери евреин, ще получи ли медал?
Евреи, евреи... Още ли си на тази вълна?
Аз подготвям града за вражеското нашествие.
Планирам отбранителна стратегия.
Американците са на запад, руснаците са на изток.
Руснаците хванали един мой приятел и го изяли.
Кои са орехите?
Просто орехи.
Какво щеше да ме питаш?
Научих много за евреите.
Знаете ли, че могат да си четат мислите?
И спят, висейки от тавана, като прилепи.
Забележително. Откъде имаш тази информация?
От проучване.
Пиша книга.
Браво! Как се казва?
"Еврейче, излез още днес."
Експозе за евреите.
Може да е "С фенерче за еврейче".
Или "Раз, два, три, евреин намери".
Имаш великолепно въображение.
Но това е истина.
Я, разбира се.
На твоите години имах въображаем приятел - Кони.
Подмокряше леглото ми насън. Докара ми много неприятности.
Ей, ела тук.
Виж върху какво работя аз.
Проектирам новата си униформа, с която ще посрещна врага.
Перата са за аеродинамичност. Ярките цветове ще ги заслепят.
Ботушите са чисто декоративни.
А това...
Това е картечница на Гатлинг, с радио,
което свири досадна музика, за да обезсърчи врага.
Всичко е запазена марка. - Не можеш да го копираш.
Я. Да не ти хрумне нещо подобно.
Децата казват, че баща ти е на фронта.
Значи ти си мъжът вкъщи. Как се справяш?
Справям се.
Я?
Какви задачи имате за мен днес? - Има една задача.
Няма да те лъжа, предишните бяха по-важни.
Но днес ми трябват повече хора.
Метал за Хитлер!
Тенджери и тигани за армията!
Металният човек ви кани: дайте своите тигани!
Метал за Хитлер!
Болтове и гайки!
Тенджери и тигани!
"Свобода за Германия."
Джоджо?
Йорки? - Здравей!
Ти си войник?
Служа на родината.
Но ти си само на 11.
Знам.
Може ли? - Разбира се.
Това хартия ли е?
И аз си помислих така, но е "хартиена имитация".
Нов материал, изобретен от най-добрите ни учени.
Впечатлен съм.
Ей, Йорки...
Хванах еврейка. Истинска.
О, еврейка?
Миналия месец бяха хванали цяла група евреи в гората.
Не разбрах защо е целият шум.
Не бяха страшни. Изглеждаха си нормално.
Отплеснах се.
Трябва да вървя.
Чао.
- Господи!
С това се тича много трудно.
Намерих това.
Вземи ги. Сигурно даже не пишат.
Не означават нищо.
Може да нарисуваш нещо за книгата ми.
Мога пак да нарисувам теб.
Никой не иска картини със сакати.
Ти не си сакат.
А и истинските художници не виждат тези неща.
Говориш за слепите художници.
Няма проблем.
Вече приех, че никога няма да целуна момиче.
Ще целунеш, Джоджо.
Искаш ли да те целуна?
Добре...
Две неща.
Номер едно:
Незаконно е евреи и нацисти да разговарят,
камо ли да се целуват.
Номер две:
Ти ще ме целунеш от съжаление, а това не се брои.
Ти не си нацист.
Обожавам свастиките.
Това е доста ясен знак.
Не си нацист, Джоджо.
Ти си 10-годишно хлапе, което обича свастики,
носи смешна униформа и иска да е част от клуба.
Но не си един от тях.
Добре.
Ще си останем на различни мнения.
Става ли?
"Не си нацист."
Каква мръсна еврейка.
Бързо. Скрий се.
Побързай.
Хайл Хитлер.
Нека се представя.
Аз съм капитан Херман Диерц от Фалкенхайм Гестапо.
С мен са хер Мюлер, хер Юнкер, хер Клум и хер Фрош.
Може ли да влезем?
Много благодаря.
Хайл Хитлер. - Хайл Хитлер.
Здрасти, Джоджо!
Здравейте, момчета!
Радвам се да ви видя!
Спуках гума и се наложи да нося колелото.
Капитан Кленцендорф.
Хайл Хитлер.
Познавате Финкел.
Хайл Хитлер.
Пропуснах ли нещо?
Не. Първо Хайлхитлер-нахме момчето, после Хайлхитлер-нахме теб,
после Хайлхитлер-нахме Фреди Финкел.
а сега правим рутинна проверка.
Какво ви води насам, капитане?
Просто минавахме оттук
и решихме да оставим малко брошури на младежа.
Той работи за нас.
Разбирам. - Я, я.
А вие? - Знаете как е.
Всеки ден се обаждат. "Ало, Гестапо ли е?
Зад хладилника ми се крие комунист."
Проверяваме, а се оказва мухъл.
Почти същото.
Това ни е работата.
Това се казва стая на момче.
О, да.
Ето го и него.
Чул си слуха, че Хитлер има само една топка.
Пълни глупости.
Има четири.
Значи помагаш доброволно на Хитлерюгенд, така ли?
Да.
Браво на теб.
Трябват ни повече момчета с твоя сляп фанатизъм.
Какво правят тези диваци?
Защо не се качим да проверим?
Знаеш ли къде е майка ти?
Не.
Мисля, че е в града.
Често ли си остава вкъщи?
Доста е заета.
Така ли?
Радвам се, че си облечен с униформа на Югенд.
Само че...
Къде ти е ножът?
Винаги трябва да носиш ДЮ ножа си. Къде е?
Оставих го... - Тук е.
А ти коя си?
Въпросът е кои сте вие. И защо сте в дома ми?
Тук ли живееш?
Аз съм сестра му Инге.
Хайл Хитлер.
Хайл Хитлер...
Не знаех, че имаш сестра, Йоханес.
Той предпочита да съм мъртва.
Нали така, малък Франкенщайн?
Не е нужно да се подиграваш на отвратителния му външен вид.
Това е бойна рана.
Защо ножът му е у теб?
Пазя стаята си, защото той влиза вътре.
Какво криеш в стаята си?
Знаете... Момичешки неща.
Може ли?
Разбира се.
Налага се да проверяваме огромен брой сигнали.
Да изобличаваме и да провеждаме разследвания.
Естествено, ние се интересуваме от престъпленията
и антипартийните прояви,
но най-големият ни проблем са така наречените "Златокоски".
Промъкват се в домовете на хората, ядат храната им,
спят в леглата им.
Доста невъзпитано.
Мога да видя документите ти, нали?
Документите, г-це Бецлер. Нямаме цял ден.
Да, разбира се.
На колко си на снимката?
Отпреди три години е.
Бях на 14.
Дата на раждане?
Първи май.
1929 г.
Правилно.
Благодаря, Инге.
Снимай се отново. Тук си като призрак.
Чакай!
Какво е...
Това?
"Еврейче, излез още днес."
Кой го е писал?
Аз.
Експозе за евреите.
Как мислят, как изглеждат, как се държат.
Подарък за фюрера.
Трябва да видите това.
Вижте този. Има опашка.
А този виси от тавана като прилеп.
Това е рисунка на главите им.
И кой контролира мозъците им?
Дяволът.
Смешно е, защото е истина.
Вижте малкия глупав евреин.
Тук са с рога.
Какво е това?
"Умри, Натан, умри."
"Начини за убиване на Натан."
Натан, измъчван от змии. Намушкан с кол.
Изстрелян от оръдие. И просто обиждан.
Натан, прегазен от старомоден велосипед с голямо колело.
Кой е този Натан?
Еврейско момче.
Натан, изпечен на клада.
Това ме подсеща, че...
Помните ли? Човекът чака. - Я, я.
Благодаря. Наистина ме развесели.
Надявам се да я довършиш.
И, разбира се,
ако видите нещо подозрително, обадете ни се.
Приятен ден.
Хайл Хитлер.
Беше ми приятно, Инге.
Стой си вкъщи, Джоджо.
Грижи се за семейството.
И за ножа си.
Елза, ти ги заблуди.
Седми май.
Какво?
Родена е на седми, а не на първи май.
Той ни помогна.
Ще се върнат.
Ще открият, че тя е мъртва, и аз ще умра.
Никой не знае, че Инге е мъртва.
Ще се представяш за нея.
Ще кажа на мама, когато се прибере.
Че знам за теб и сме приятели.
Еврейка и нацист не са приятели.
Това беше голяма издънка.
Би ли ми обяснил?
Тя не е...
Не изглежда лош човек.
Започвам да се съмнявам в лоялността ти към мен и партията.
Наричаш се патриот?
Но къде са доказателствата?
Германският войник бе роден от необходимостта.
Германия разчита на своите млади мъже.
На тяхната готовност да умрат за отечеството,
въпреки напразните усилия на алчните за пари Съюзници,
които изпращат смешните си армии в леговището на вълка.
Само решителните мъже, които се изправят срещу врага,
ще останат в паметта на Германия.
Ти трябва сам да решиш дали искаш да бъдеш запомнен,
или да изчезнеш без следа
като жалка песъчинка в пустинята на незначителността.
Казано просто...
Стегни се и подреди приоритетите си.
Вече си на десет.
Дръж се като възрастен.
Не.
Знаеше ли?
Не ми каза много.
Само, че работи с приятели
и баща ти й помага, макар и отдалече.
Не. Той е на фронта.
Тя каза, че ще се върне, щом свърши войната.
Не е споделяла с теб по очевидни причини.
Защото ме мразеше.
Защото съм нацист.
Аз съм врагът.
Не искаше да знаеш нещо, заради което да загазиш.
Но сега нямам нищо.
Никого.
За последно видях родителите си на гарата.
Качиха ги на влак.
Аз избягах.
Успях да се върна в града.
Един приятел на баща ми ме скри.
После друг приятел, негови приятели...
Накрая майка ти ме прибра.
И все още съм тук.
Но...
Родителите ми отидоха там, откъдето няма връщане.
Какво ще направиш първо, когато си свободна?
Ще танцувам.
СКЪПА ЕЛЗА
НАТАН
Точно така. Живо.
Йорки?
Джоджо!
Господи!
Джоджо...
Колко ми липсваше.
Съжалявам за майка ти.
Изплаках си очите, когато разбрах.
Какво става тук?
Руснаците идват, Джоджо.
И американците - от другата страна.
И Англия, и Китай, и Африка, и Индия.
Целият свят идва.
Помогни ми за мунициите.
Как се справяме?
Ужасно. Само японците са ни приятели.
Между нас казано, те не изглеждат много арийски.
Помниш ли еврейката? - О, да.
Още е у нас.
Сега ми е нещо като гадже.
Браво, Джоджо! Гадже.
Но тя е еврейка.
Има и по-важни неща от евреите.
Руснаците са наблизо.
Те са най-лошите.
Чух, че ядат бебета и правят секс с кучета.
Това е лошо, нали?
Секс с кучета?
Да. И англичаните го правят.
Ако не ги спрем, ще ни изядат и ще прекарат кучетата ни.
Луда работа.
А сега и Хитлер го няма. Съвсем сами сме.
Какво?
Не чу ли?
Той е мъртъв.
Предал се е и си е пръснал мозъка.
Не.
Невъзможно.
Пръснал го.
Мозъка си.
Явно е криел доста неща от нас.
Лоши неща, които е правил зад гърба ни.
Май избрахме грешната страна.
Добре. Ела тук.
Виждаш ли онзи американец? Върви да го прегърнеш. Бягай!
Йорки! Страхотни новини!
Повишен си и получаваш пистолет.
Убивай всеки, който изглежда различно.
Ясно? - Ясно.
Къде ти е униформата?
Сложи тази куртка, за да не стрелят по теб.
Убиваме всеки, когото видим.
За Хитлер.
Умрете, дяволи!
Умрете!
Разпръсни се!
Я, я!
Ела! Насам!
Тук са!
Американците!
Хайде.
Дръж го. - Зад теб съм, капитане.
Насам! Хайде!
Момчета!
Придвижете пленниците.
Пленниците да се строят.
Бързо! Бързо!
Какво?
Не разбирам.
Мърдай!
Ставай, жалко куче!
Капитан К.
Здрасти, хлапе.
Каква бъркотия, а?
Какво става?
Истерия, приятелю. Стигнахме до края.
Край на купона. - Не съм от тях!
Само не се плаши. - Не, моля ви!
Погледни ме! - Не, недейте...
Съжалявам за Рози. Тя беше добър човек.
Истински добър човек.
Нали?
Спокойно, хлапе.
Исках да ти кажа, че книгата ти е страхотна.
Съжалявам, че й се смях.
Много креативно.
Дай да те видя.
Изглеждаш добре.
Спокойно, хлапе.
Върви си вкъщи. Погрижи се за сестра си.
Става ли?
Махай се, евреин!
Какво става? - Махай се!
Той е евреин. - Млъкни!
Познаваш ли го?
Той ни помогна. - Мръсен евреин.
Не, не...
Махай се, евреин. - Ей!
Затваряй си устата!
Не! Не! - Върви си у дома.
Не! Оставете го! - Прибирай се!
Не!
Пусни ме! - Махай се оттук.
Прибирай се!
Джоджо?
Йорки!
Слава Богу!
Мислех, че си мъртъв. - Май няма да умра никога.
Отивам си вкъщи при мама.
Искам да ме гушне.
Вече нищо няма смисъл.
Я. Моментът не е подходящ да си нацист.
Ей...
Сега поне приятелката ти ще е свободна.
Може да си отиде.
Има ли нещо?
Трябва да тръгвам.
Добре. - Съжалявам.
До скоро!
Здравей. Прибрах се.
Какво става там?
Къде?
Навън, глупчо.
Джоджо, какво става?
Може ли да изляза?
Безопасно ли е?
Може ли да изляза?
Не.
Не можеш да излезеш.
Защо?
Трябва да останеш тук...
Кой победи?
С мен.
Кой спечели войната?
Ние.
Германия победи.
Съжалявам.
"Скъпа Елза,
знам, че в момента ти е трудно
и искаш да се откажеш.
Но трябва да продължиш.
С приятеля ми Джоджо разработихме план за бягство.
Моля те, послушай го.
Той ще ти помогне да избягаш.
И двамата ще живеем в Париж.
Не се безпокой за Джоджо.
Той ще се оправи.
Ще се видим в Париж.
Натан."
Той умря. - Моля?
Натан.
Умря миналата година.
Туберкулоза.
Ами...
Странно. Кой пише писмата?
Благодаря ти, Джоджо.
Беше много мил с мен.
Работата е там, че аз те обичам.
Знам, че мислиш за мен като за малък брат, няма проблем.
И без това си твърде стара.
Но...
Боже, тук е горещо.
Аз също те обичам.
Като малък брат. - Като малък брат.
С въображаемия Натан наистина имаме план за измъкване.
Може би ще се довериш на братчето си?
Може би.
Добре тогава.
Събери си нещата.
Тръгваме.
Джоджо Бецлер.
На десет и половина години.
Днес
направи каквото можеш.
Къде си мислиш, че отиваш?
Навън. - Навън?
Няма да стане.
Ще стоиш тук и ще ми кажеш какво става
между теб и нещото на тавана.
Това "нещо" е момиче.
Влюбен си в нея, нали? - Да.
Признай си! - Току-що казах "да".
Знаех си!
Нищо няма да излезе.
Тя е стара за теб. А ти си грозен.
Знаеш, че ще те зареже, нали?
Ето какво ще направиш, малък боклук.
Ще сложиш това!
Ще забравиш за гнусната еврейска крава горе.
И ще се върнеш при мен, където ти е мястото.
Ясно?
Сложи го.
И ще се престорим, че не е станало нищо.
Разбра ли?
Няма ли хайл за мен?
Заради доброто старо време?
Дай един хайл, приятел. - Не.
Един хайл! - Не.
Един мъничък хайл. Моля те!
Майната ти, Хитлер!
Хайде.
Почакай.
Готова ли си?
Да.
Опасно ли е навън?
Изключително.
Успяхме.
Май си го заслужих.
А сега какво?
КАКВОТО И ДА ТИ СЕ СЛУЧИ -
КРАСИВО ИЛИ УЖАСНО,
ПРОДЪЛЖАВАЙ НАПРЕД.
НИКОЕ ЧУВСТВО НЕ Е ПОСЛЕДНО.
РАЙНЕР МАРИЯ РИЛКЕ
Subtitles by sub.Trader subscene.com
Превод Христо Христов