Tidligere på The Originals...
- Maxine. - Det er Adam.
Han kom aldri hjem. Jeg har lett overalt.
- Hope? - Jeg hadde et mareritt.
Det er i orden. Du er trygg.
Hvorfor gjør du dette mot meg?
Hun sa at din bestemors pikenavn var Malraux.
Du er den siste av flokken din. Det gjør deg spesiell.
Du har giften min. Når får jeg gå?
Jeg hadde knapt nok til å lage motgiften.
Om noen i familien min blir bitt igjen, vil vi trenge mer.
Marcel, denne byen er i fare, og det er kanskje min feil.
Jeg kan føle at Klaus fortsatt er i New Orleans.
Vi setter Niklaus fri i dag.
Denne magien er sterk.
Jeg trenger noen å kanalisere.
Uansett hva som skjer, ikke stopp før Niklaus er fri.
Nik.
Er du klar til å møte den lille jenta di?
Skal jeg vekke henne for deg?
Nei. La henne sove.
Hva skyldes forsinkelsen?
Vi reddet Nik, vi unnslapp livsfare.
Hvorfor er vi ikke på et privatfly til St. Tropez?
Du kan oppdatere deg om de siste fem årene på veien.
Jeg kan forsikre deg du ikke gikk glipp av mye.
Situasjonen har forandret seg, vi drar snart.
Vi har en niese å tenke på.
Kol har et poeng.
Vi må komme oss vekk fra Marcel Gerard så snart som mulig.
Vi drar ingen steder i dag.
Jeg vil ha en dag med datteren min før vi tar henne med.
- All forsinkelse er en risiko. - Én dag.
Vi er midt i ingenting, huset er skjult, -
- ingen fulgte etter oss, og jeg spør ikke!
Se hvem som er våken.
Hallo.
Mamma, kan jeg leke i hagen?
Ja.
Ja visst.
Eva, hvor har du vært? Jeg var bekymret.
Jeg hentet din yndlings-jambalaya til middag.
Vince, jeg har nyheter.
Var du i Kvarteret?
Kom igjen, Eva. Det er Marcel Gerards territorium.
Og du vet det ikke er trygt for hekser der.
- Dødstallene stiger daglig. - Det er ikke trygt noe sted.
Selv Tremé er fullt av vampyrer.
Hvorfor drar vi ikke? Vi kan dra hvor som helst.
Det er en hel verden der ute uten Marcel.
Eva.
Vi kan ikke fortsette å ha denne samtalen.
Greit? Dette er hjemmet mitt.
Dette er større enn oss to, Vince.
Jeg var i Kvarteret for å møte Sophie Deveraux.
Hun har en gave, vet du?
Hun vet når kvinner er gravide.
- Skal jeg bli far? - Ja.
Du blir en flott far.
Men ikke her.
Hør her. Uansett hvor vi drar -
- vil barnet være en del av blodlinjen min.
Og det får ikke fred uten kontakt med arven sin.
En arv som kan få oss drept bare for å være dem vi er?
Nei, for da jeg vokste opp var dette stedet et paradis for hekser.
Dette var verdens beste sted -
- om du var barn og kunne litt magi.
Det er det New Orleans jeg husker, -
- og det New Orleans jeg vil oppdra barnet vårt i.
Gi meg 6 måneder, Eva.
Gi meg 6 måneder, -
- og jeg lover å finne en måte å sørge for -
- at Marcel Gerard aldri setter fot i Tremé på.
Vær så snill, la meg gjøre det for deg.
La meg gjøre det for barnet mitt.
Greit.
Jeg fikk beskjeden om den savnede gutten.
Folkene mine er ute og leter.
Nå må du forklare meg noe.
Hvordan kan én savnet heks bety at hele byen er i fare?
Du husker kona mi, Eva, ikke sant?
Eva. Ja. Den barnestjelende galningen.
Ja, hun var ikke alltid sånn, Marcel.
Det du så var et skall.
Hun var alt. Hun var smart, vakker.
Hun var full av kjærlighet og lys.
Men så kom noe mørkt seg inn i henne og forvred henne!
Og det etterlot bare mørke.
Nå tror jeg at det samme mørket er tilbake.
Eva prøvde å ofre ni barn.
- Tror du virkelig at noen... - Adam Folson var bare den første.
Hvem enn som gjør dette -
- vil ha flere.
Hva slags fryktelige ting fortalte du henne?
Jeg fortalte henne at hun er hybrid, som meg.
Jeg fortalte også at du er veldig gammel.
Bortsett fra det er hun 7. Vi kan vente med de blodige detaljene.
Vel, noen må ha rakket ned på meg.
- Kanskje gamle Mary... - Stopp.
Jeg brukte fem år på å beskytte henne fra alt, -
- inkludert alle skrekkhistoriene om deg.
Hun vet ikke historien din.
Det hun vet er at du beskytter familien din.
Uansett hva.
- Og likevel frykter hun meg. - Hun er et følsomt barn.
Og du er ikke akkurat rolig nå.
Du var eventyrprinsen hennes, Klaus.
Og nå er du ekte. Du har mye å leve opp til.
Nå som broren vår har funnet sitt noble formål, -
- hva med deg?
Bare gi ham dagen med datteren sin.
I morgen søker vi tilflukt et annet sted.
Det var ikke det jeg mente, hva?
Du er ikke bundet til ham mer.
Du må ha tenkt på det. Så -
- hva vil du gjøre med udødeligheten din -
- nå som du ikke trenger å redde Niks sjel?
Jeg vet ikke.
Og hva med deg?
Vil du fortsatt ha en egen familie?
Vel, jeg har fortsatt ikke funnet kjærligheten.
Det finnes sikkert en app for det nå.
Beklager. Jeg vet hvordan du følte for Marcel.
Vi hadde muligheten til en ny start.
Kanskje vi begge burde bruke denne rolige dagen -
- til å bestemme hva vår nye start skal være.
Beklager. Jeg vet det gjør vondt.
Men du prøver bare å hjelpe familien din.
Jeg forstår det.
Det ser virkelig ut som de lider.
Ble mimosaene flate under brunsjen?
Du er oppkuttet. Hvorfor heles du ikke?
Jeg kjøpte aldri helt den ulveflokkmentaliteten.
Jeg trodde det var noe galt med meg.
Men jeg er en mønsterborger sammenlignet med deg.
En varulvdronning som sviker sine egne for en gjeng vampyrer.
Det er avskyelig.
Hvorfor er masken hennes av? Vi trenger så mye gift som mulig.
- Hun trengte en pause. - Hun overlever.
Får vi ikke nok gift til kuren, -
- er ikke brødrene mine like heldige.
Gjør det du må. Jeg kan ikke puste her inne.
Det er flott.
Mamma sa du likte å male også.
Ja, veldig godt.
Jeg blir aldri vant til det.
Will...
Takk for at du kom. Har du nyheter?
Ikke av den bra sorten.
Adam Folson er ikke den eneste.
Tre unger til er meldt savnet.
Hør, Vince, kanskje dette ikke er din type sak.
La meg etterforske.
Jeg sier fra om det skjer noe overnaturlig.
Du må holde deg unna denne, greit?
Du må sørge for at politiet også holder seg unna.
Jeg lar deg ikke håndtere fire savnede barn alene.
Jeg er ikke alene, jeg har Marcel og vampyrene hans.
- Jeg stoler ennå ikke på Marcel. - Jeg...
Vel, det er synd, -
- for jeg er den eneste her som får ting gjort.
En av folkene mine så lys ved det gamle Strix-huset.
Stedet har vært avsperret i årevis.
Plutselig er porten brutt opp.
- Jeg burde rapportere dette. - Will, jeg prøver å beskytte deg.
Greit.
Kidnappingene vil rapporteres i pressen.
Du har maksimalt til i kveld.
Kom igjen.
Vent.
Dynket ikke du denne i lighterbensin i morges?
Marcel, gjør meg en tjeneste.
Hold den boka langt unna meg.
Om jeg prøver å ta den, vil jeg du skal drepe meg.
Her er du.
Hvor enn det er sprit og pupper.
Nei, jeg kom hit for et rolig bitt alene.
Vel, gå og vær alene et annet sted.
For jeg må tenke, -
- og jeg vil gjøre det nær den dyre vinen.
Etter å være fanget i et hus sammen i fem år, er vi her.
Fanget i et hus sammen.
Denne har iallfall ikke innbildt blod.
Det er ikke normalt.
Å leve så tett på hverandre i 1000 år.
Paranoia, svik, vold, gjenta.
Vel, vi er vandøde, så om du vil ha det normalt, -
- tror jeg ikke sjansene er så gode.
Hvorfor så melankolsk plutselig?
Forventet du å bryte deg ut av Chambre de Chasse -
- og inn i en plutselig velfungerende familie?
Mens vi var der inne, følte jeg at verden hadde stoppet.
Men det gjorde den ikke. Den fortsatte -
- uten Davina.
Hun ville vært 23 i dag, vet du.
Og jeg lurer på hva hun ville gjort med den tiden.
Hun ville ha gjort verden bedre.
I mellomtiden puster vi fortsatt.
Og hva gjør vi?
Paranoia, svik, vold, gjenta.
Dette er ikke en straff. Det er et nødvendig onde.
De fleste som gjør onde ting overbeviser seg om at det er nødvendig.
Slapp av. Det er for sårene dine.
Du er en ulv.
Hvorfor leges du ikke?
Jeg gikk ut med en ortoped.
En morgen prøvde jeg å imponere henne på en tur og falt.
Knakk ankelen. Dobbelt åpent brudd.
Og hun prøvde å hjelpe meg helt til neste dag, -
- da hun så jeg var så god som ny.
Hun friket ut.
Det kan suge å være medisinsk unormal.
Så du -
- fikk en heks til å sinke helbredelsesprosessen din?
Jeg dro et kort og fikk tilgang til laboratoriet.
Brukte vevsprøven min til å analysere kjemotaksen til enzymene mine...
Se.
Selv et monster er fortsatt en biologisk organisme.
Med de rette kjemikaliene kan den styrkes eller svekkes.
Jeg utviklet en behandling for å dempe varulvevnene mine.
Det var ikke magi, det var medisin.
Jeg vet du har sett mye sprøtt opp gjennom årene.
Men jeg har aldri sett deg redd.
Si meg hva vi står overfor her.
Fortiden.
Din fortid, min fortid.
For åtte år siden styrte du denne byen med jernhånd.
Du skremte mange hekser.
- Jeg beskyttet Davina. - Jeg hadde også noe å beskytte.
Og jeg ville ta deg, Marcel.
For kona mi.
For det ufødte barnet mitt.
Så...
Jeg begynte å se etter magi du ikke kan forsvare deg mot.
Jeg kunne ikke finne noe.
Og så en kveld kom jeg hjem -
- og fant den notisboken på bordet mitt.
Det er en bruksanvisning.
Ofringsmagi, -
- men ulikt noe annet jeg har sett utført.
Det fikk meg til å føle meg uslåelig.
Du er ikke første heks i New Orleans -
- til å ofre til forfedrene sine.
Dette er ikke til Forfedrene, Marcel.
Dette er noe eldre enn Forfedrene.
Og boken ga det aldri noe navn.
Så hvem ga deg boken?
- En heks må ha gitt deg den. - Det er tingen, Marcel.
Boken er skrevet med min håndskrift.
Og jeg husker ikke å ha skrevet den.
La meg gjette. Du vil at verden skal forsvinne.
Ikke hele verden. Du kan bli.
Hope også.
Klaus kan vel få besøke i helgene.
Jeg har sveket mange de siste fem årene, Elijah.
Drept folk for å skjule sporene mine, holde Hope trygg.
Jeg var nådeløs.
Du var en Mikaelson.
Du gjorde det du måtte.
Sannheten er at jeg ville gjort det igjen.
Jeg fortalte meg selv 100 ganger at alt var for Hope, men...
Kanskje jeg gjorde det av egoistiske grunner også.
Da jeg ikke var med datteren min, tenkte jeg bare på deg.
Jeg burde være lykkelig nå, -
- men en av mine egne sitter på en låve, -
- ulykkelig og redd, -
- og hun fortjener ikke å være der.
Slipp henne fri.
- Om Marcel finner deg... - Du kan ikke gjøre dette for alltid.
Livet ditt er mer enn å redde Mikaelson-familien.
Stol på meg.
Du vil miste deg selv.
Jeg malte stort sett på dyrehud.
- Bark, hulevegger... - Bodde du i en hule?
Jeg bodde i en rønne, alle oss presset sammen på to rom.
Det var faktisk hyggeligere enn det høres ut.
Selv om din onkel Kol snorket.
Høyt, forresten.
Det var sikkert kult å alltid ha andre barn å leke med.
Det var faktisk kult.
Men jeg følte meg likevel alene. Forskjellig fra søsknene mine.
For det første elsket jeg kunst.
Jeg pleide å lage egen maling fra blomster og bær.
Disse oransje er de kraftigste.
Jeg liker oransje.
Der er en sommerfugl.
Jeg tror den sitter fast.
Den har en brukket vinge.
Ikke si det til moren min.
Du kan gå.
Noen ord på veien.
Så lenge du lever, vil du bli jaget.
Du kan ikke gå tilbake til det gamle livet ditt. Du må forsvinne.
Noen kommer. Gå, nå.
Hvor er hun?
- Jeg måtte, Freya. - Måtte hva?
Dømme familien min til døden?
- Jeg drar etter henne. - Jeg tror ikke det.
Flytt deg.
Jeg kan gjøre mye verre.
- Ut av veien. - Freya, stopp.
Vi har nok gift til å lage kuren.
Vi trenger ikke en endeløs forsyning.
La oss bare dra, unngå Marcel...
Marcel kan gi ut giften sin til hvem som helst.
Vi kan ikke unngå en trussel som kan være overalt.
Keelin burde ikke lide for det.
Bestemmer du hva som er rett og galt nå?
Jeg har gjort mye galt i livet, Freya.
Men ting er annerledes nå.
Jeg har ei søt jente som -
- helbreder skadede ildfluer med magien sin.
Om vi holder noen fanget på låven,
- vil hun ha spørsmål. - Fortell henne at verden er et ondt sted -
- og at vi av og til må gjøre onde ting for å overleve.
Hun er tryggere om hun lærer det tidlig.
Det er ikke hennes jobb å holde seg trygg. Det er min.
Det er vår.
Inkludert å beskytte uskyldigheten hennes.
Hun er en Mikaelson. Hun trenger ikke uskyldighet.
Hun kan ikke leve uten familien sin.
- Hun er en Mikaelson og... - Det holder.
Før du sier noe du vil angre på.
Takk, bror.
Om dere vil ha meg unnskyldt, har jeg en ulv å jage.
La henne gå.
Greit.
Jeg kjente deg ikke på den tiden.
- Da du var med Eva. - Vel, jeg kjente definitivt deg.
Krigsskader helbredes vel aldri.
Det var ikke en krig, Marcel.
Nei, ikke en krig. Det var slakt.
For om hekser ikke adlød deg, -
- ble de slaktet.
Ja, du klandrer meg for det som skjedde. For å miste henne.
Det som hendte Eva var min skyld. Ikke din.
Hver dag prøver jeg å glemme det, og hver dag feiler jeg.
Du kom aldri til sengs.
Jeg prøver bare å finne ut av dette.
Jeg har ofret geiter og slanger, men det er visst ikke nok.
Det er som om det trengs mer.
- Du må sove, Vince. - Eva, dette er for oss.
Greit? Tenk deg dette.
Nok makt -
- til at vi kan oppdra et barn uten frykt for Marcel Gerard.
Å ha et barn som lærer magi av alle de riktige grunnene.
For gleden og fordi det utfyller sjelen, -
- ikke for å kunne beskytte seg.
Greit.
- Så vis meg det. - Nei.
Nei, Eva. Dette er for kraftig.
Virkelig?
Jeg håper du ikke tviler på magien min.
- Vi er et lag, greit? - Alltid.
Jeg tror et ekte offer må være noe virkelig elsket.
Noe virkelig elsket.
Var det derfor hun begynte å ofre barn?
Eva var forpliktet til den kraften.
Og hun var villig til å gå lenger enn meg.
Og det skremte meg.
Vi ble enige om å slutte, og så en dag -
- begynte små barn å forsvinne.
Mamma sier at når jeg blir eldre vil Freya lære meg ekte magi.
Jeg synes du klarer deg bra på egen hånd.
Jeg kan ikke alltid kontrollere det så godt.
Det skremmer meg av og til.
Du, kjære, er datteren til Klaus Mikaelson.
Du vil bli den beste heksa verden har sett.
Og ingenting vil skremme deg.
Jeg vet hva du er.
Den sterkeste i verden.
Sterk nok til å holde alle de dårlige tingene borte.
- Hvilke dårlige ting? - Slemme folk. Monstre.
Folk som er slemme, egoistiske og sinte.
Ingenting skal få skade jenta mi.
Ingenting vil komme i nærheten.
Du er alt som betyr noe for meg.
- Du skjelver. Er du kald? - Ja. Jeg har vært kald en stund.
Da går vi inn. Du kan vise meg tegningene dine.
Datteren min er en kunstner.
Vel, hun er bedre enn du noen gang var.
Det skal riktignok ikke mye til.
Sann kunst er bortkastet på idiotene.
Kol ville jeg skulle si farvel.
Jeg burde vel ikke være overrasket.
- Hva jager han denne gangen? - Har det noe å si?
- Han kommer tilbake. - Han var alltid en egoist.
Han døde to ganger og tilbrakte fem år i Freyas drømmeland, -
- du kan tilgi ham om han vil reise litt.
Det ser ikke ut som om du pakker.
Nik...
Du trenger ikke meg mer.
Jeg vet jeg er yndlingssøskenet ditt, og selvfølgelig elsker jeg deg.
Men jeg har rom i hjertet til mer.
Jeg vil ha kjærlighet. En egen familie.
Og ville det ikke være fint å skilles som venner for en gangs skyld?
Ingen dolker, -
- ikke noe eksil, bare: "Ha det bra."
"Vi sees snart."
Du var den eneste som behandlet meg som om jeg passet inn.
I århundrer var min plass ved din side.
Og nå hører jeg hjemme hos datteren min.
Og du fortjener vel også å finne din plass i verden.
Takk.
Sov hun?
Med gjørmete sko på.
Hvem andre jeg kjenner gjør det?
Forventer du selskap?
Ja, hun burde komme straks.
Jeg tror du vil like henne.
Går det bra?
Rebekah spurte meg om noe.
Hvem jeg kunne være om Niklaus ikke trengte meg mer.
Hadde jeg egne ønsker?
Jeg tenkte på det.
En gang for lenge siden husker jeg at jeg ville ha mer.
På en måte har jeg...
Jeg har mistet følelsene under blod og kaos og...
Du kan ikke la dårlige ting i fortiden definere deg.
Jeg kjenner deg. Du er god.
Nei, du er god.
Jeg tok feil da jeg sa du var en Mikaelson.
Du er ikke en Mikaelson, du har ikke et Mikaelson-hjerte.
Det er for mye godhet i deg.
Det er derfor jeg elsker deg.
Jeg elsker deg også.
Jeg sa jeg ikke kunne la deg gå.
Så du har et valg. Bli med meg tilbake, -
- ellers vil dette gjøre vondt.
Kom deg unna dem!
Jeg kjenner deg.
- Vincent Griffith. - Hvordan vet du navnet mitt?
Fordi du har vært meg. Det er bedre her.
- Det vil ha deg her. - Vil det ha meg her?
Hva snakker du om?
Det er den tingen. Tingen som bor i denne byen.
I oss alle.
Den er i deg, -
- elsker deg, -
- slik den elsket kona di.
Med hvilket øye -
- vil du helst se deg selv dø?
La det bli gjort.
Pappa...
Jeg tror at noe er galt.
La ham gå.
Greit? La ham gå nå.
Tror du at du er unik, Vincent?
At den bare hadde valgt deg?
Jeg hadde en drøm.
Om en slem mann.
Han skadet de barna, og jeg tror han skadet meg også.
Forstår du ikke?
Du satte det fri, Vincent.
Du ga det liv.
Og nå trenger det mat.
Jeg føler meg svimmel.
- Og jeg har vondt i hodet. - Hayley.
Marcel, magien er allerede i gang. Den tapper livet til barna.
De fryser.
Det er i orden.
Mamma, jeg er så kald.
Vincent. Hva i helvete er dette?
Den heksa, han brukte eiendelene deres til å binde dem til magien.
Totemer.
Jeg kjenner magien. Jeg kan reversere den.
Vincent?
Ja.
Ja, du er i orden.
Kan du reise deg?
Sånn ja.
Marcel, vi har fem totemer, men bare fire barn.
Så hvem er det siste barnet?
Fin bil.
Kan jeg låne den?
Jeg visste du ville like bilen.
Du er så forutsigbar.
- Hva gjør du? - Vel, jeg trenger et eventyr.
Og St. Tropez er så bra et sted som noe.
Uansett burde noen passe på deg.
Barna ble tatt med til sykehuset for å sjekkes.
Politiet vil informere foreldrene.
- Du er visst en helt. - Adam kunne ha dødd.
Alle barna kunne ha dødd.
Og om Hope Mikaelson er koblet til den magien, -
- vil hun dø.
Vi må få henne hit.
Vi må bruke magi for å rense New Orleans.
- Jeg ble nettopp kvitt dem. - Vel, hent dem tilbake, Marcel.
Hun er bare et barn. Og hun er i praksis søsteren din.
Hun har aldri vært syk.
Dette er magi.
Det føles...
Det er vanskelig å forklare.
Nesten -
- kaldt.
Det er fra Vincent Griffith.
Han vet hva som feiler Hope. Han kan kurere det.
Men vi må tilbake til New Orleans.
- Det er gjort. - Greit.
Du møter og hjelper dem. Vær diskret.
Ingen må få vite at jeg lot dem komme tilbake.
Hvorfor Hope?
Hvorfor velge et barn som trolig er langt unna?
Fordi hun er en spesiell heks.
Hun er mektig. Hun ble født her i Kvarteret.
Et slikt offer vil bli belønnet.
Greit, ikke la noe skje henne.
Du sa du rotet deg opp i dette på grunn av det ufødte barnet ditt.
Hva skjedde?
Da jeg fant ut at Eva hadde tatt de barna, -
- visste jeg at jeg måtte gjøre noe med det.
Hun var for langt vekk til å gi meg svar.
Så jeg skaffet noen helbredere. Vi prøvde å rense henne.
Jeg brukte all min kraft.
Kjære?
Men hun var ikke besatt av demoner.
Hun hadde blitt demonene sine.
Så jeg vet ikke hva som skjedde med barnet vårt.
Jeg vet ikke om det var ofringsmagi.
Jeg vet ikke om det var forsøkene mine på å redde henne.
Det har ikke noe å si.
Det er uansett min feil.
Jeg vet hva du tenker.
Jeg er den onde heksen i historien din.
Men om jeg kunne finne deg, -
- kunne mange andre det også.
Forskjellen er at de alle ønsker deg død.
Familien min trenger deg i live. Vær takknemlig for det.
Vil du at jeg skal takke?
Kom hit, jeg vil vise min takknemlighet.
Søsknene mine er på vei til New Orleans.
De setter seg i fare for å beskytte niesen min.
Vi trenger en kur mer enn noensinne, om ikke...
Om ikke vi bekjemper sykdommen.
- Hva snakker du om? - Du vil bli fri, ikke sant?
Kanskje du kan hjelpe meg å sette oss alle fri.
Du sa det selv, et monster er bare en biologisk organisme.
Om du fant en måte å svekke deg på, -
- kanskje du kan hjelpe meg å svekke noen andre.
Min magi. Din medisin.
- Tilbyr du meg en avtale? - Du kan få livet ditt tilbake.
Men først skal vi to finne en måte å drepe Marcel Gerard på.
Du trenger ikke bli med.
Du var Marcels fange i fem år.
La meg ta Hope.
Hayley er opprørt. Bli her hos henne.
Om dette er en felle, om Marcel vil drepe oss...
Datteren din trenger en far.
Vi drar alle sammen.
Hun trenger meg, jeg trenger dere begge.
Vi er familie. Vi holder sammen.
Det som bor i meg bor i deg.
Tomhet.
Bitter sult som river i deg.
Den er der fortsatt.
Og du vil gi den liv.
Du slapp unna fordi den lot deg.
Fordi den trenger deg til senere.
Den bor fortsatt i denne byen.
Den lever i hjertene til folket ditt.
Den vil bli matet og satt fri.
Og vi vil alle bli satt fri.
Det er i orden, unger.
Alt vil bli bra.
Oversatt av: Fredrik Lingaas