- Ještě dva. - Jistě.
Bucky má hrozný štěstí.
Jo, je krásná.
To nemyslím. On zítra konečně odplouvá.
Bude kousek od skopčáků, zatímco my budeme trénovat nad Nebraskou.
Klid. Zanedlouho jim tam taky budeme shazovat bomby.
- Jo. - Bucky, další runda je na nás.
To ještě nikdy neudělal.
- Ty jsi Bucky a on Buck? - To by bylo na dlouho.
Sluší jim to spolu, že? Měla jsem je seznámit dřív.
On zítra odjíždí.
Musí mít někoho, komu bude psát.
John Egan na dopisování moc není.
Třeba by byl, kdyby potkal dívku, co by mu za to psaní stála.
Holka, co za to stojí, je k pohledání.
Ne když víš, kam máš hledět.
Rozumím.
Takže mi napíšeš?
Už se stalo.
Tys mi napsal dopis?
Jo.
Co se v něm píše?
Na to si musíš počkat.
A dokdy?
Až odpluju. Tak za dva tři týdny.
Budeš mi hrozně chybět.
Tak, vážení. Přípitek.
Bucku, Marge. Hej, vy hrdličky, připijeme si na Buckyho.
Na majora Egana.
- Na nového velitele operací Buckyho. - Jo.
- Největšího opilce 100. skupiny.
Někdo vám musí ukázat cestu, vy bažanti.
- Na zdraví. - Na Stovku.
- Jo, na Stovku. - Hodně štěstí.
- Díky. - Pár skopčáků nám nech.
Jdeme chlastat. Jdete taky?
Ne, ráno poletím.
- Bucku? - Asi ne, hoši.
Tak zítra. Ahoj, Marge.
Bucky, uvidíme se v Anglii.
A zařiď mi hodně peřin a pokoj s výhledem.
Máš to mít.
Nechce mi vysvětlit ty přezdívky.
Povídej.
- Mám? - Jasně.
- Jo. - Je to na dlouho.
No, seznámili se během základní přípravy, než začala válka.
John je Bucky už odmala.
- Že? - Správně. Jo.
A Gale… byl odmala Gale.
Až do chvíle…
V první den základní přípravy za mnou přišel kluk
a říkal, že mu připomínám kohosi z Wisconsinu, nějakýho Bucka.
Řekl jsem mu, že jsem Gale Cleven.
Ale Bucky s tím nedal pokoj.
Vůbec. Pořád: „Bucku tohle, Bucku tamto.
Bucku, zavážeš mi tkaničky? Bucku, pomoz mi řídit letadlo.“
Než jsem se nadál, Bucku mi říkala celá 8. letecká armáda.
Gale je divný jméno.
Víš co? Měl bys mi poděkovat. Bylo to pro tvoje dobro.
- Že mám tvoje jméno? - Není stejný.
A já nemůžu za to, že vypadáš jako Buck
- z Manitowocu ve Wisconsinu. - Jo.
To si kamarádi přece nedělají.
- Roztomilý. - Chce to hudbu.
Tak jo. Nikam nechoď, Gale…
Bucku. Musíš si se mnou zatančit, než večer skončí.
Nenuť mě tancovat, Marge.
Vyber dobrou.
Artie Shaw, Benny Goodman.
- No. - Překvapuje mě, že se kamarádíme.
Nechceš tančit s krásnou ženskou.
Nepiješ. Nehraješ.
Ani nemáš rád sport.
Jsme jedna velká záhada.
- Tu mám ráda. - Jo?
Takže je to tady.
Je to tady. Uvidíme se za pár týdnů.
Pokud neumřu.
Nerad ti to říkám, ale jsi teď velitel operací Stovky.
Ty lítat nebudeš.
Heleď, povídal jsem si s velícím důstojníkem 389. skupiny
a budu s nima lítat, dokud se nepřidáte.
Budu průzkumný pilot.
- Ty hade. - Jo.
Někdo musí okusit boj, aby ti řekl, jaký to je.
No, ale neumři mi, než se tam dostanu.
To ti nezaručím.
Nech ten čumák dole! Ať to uhasíme!
Dělej! Rychleji! Pomoz nám!
21. 5. 1943 389. SKUPINA
WILHELMSHAVEN, NĚMECKO
Dobrý! Uhasili jsme to!
Zvedej! Zvedni to!
Zaber!
Tak jo. Vyrovnávám! Už to bude!
- Stíhačky na dvanácté! Před námi! - Sakra!
Přišli jsme o čtvrtou klapku.
Pilot volá navigátora.
Musíme se vrátit. Potřebujeme nový kurs!
Do háje!
Tady Duval.
Dostali mě.
Jdu za tebou.
Miř na západ.
Rozumím! Na motoru dvě ztrácíme tlak oleje!
Drž to rovně, zjistím nový kurs.
Dýchej! Vydrž!
- Duvale! Kam jsi to dostal? - Sakra.
Vydrž!
Jsem tady.
- Já to nepřežiju, Bucky. - Nech toho. Přežiješ.
Zatlač si na to. Tak. Dobrý.
- Tak jo. - Jo? Vydrž, proboha!
Slyšíš? Podívej se na mě! Otevři oči!
Dýchej!
Stíhači na dvanácté!
Jednoho mám!
Egane, ten kurs!
Nový kurs: toč doleva na 248.
Rozumím!
No tak. Drž se!
- Letíme domů. - Jo.
Dýchej.
- Tomu říkám průzkumná mise, majore. - Jsou takové všechny?
Nevíš, co říct klukům?
Neříkej jim nic. Oni si na to přijdou sami.
Jako my všichni.
PODLE KNIHY OD DONALDA L. MILLERA
VLÁDCOVÉ NEBES
ČÁST PRVNÍ
100. bombardovací skupina byla vyslána do Anglie na jaře roku 1943,
aby se připojila k 8. letecké armádě USA v boji proti nacistickému Německu.
Téhle pevnosti říkejme Alice z Dallasu.
Alice z Dallasu?
Dobře to zní.
Alice z Dallasu. Alice, náš palác.
Ukaž to majoru Clevenovi.
Lorchi, ukaž mu to.
Ale chci ji zpět.
To je fešanda. Téhle pevnosti dodá sílu.
VRAŤ SE MI, KENE! ALICE
Chápu, proč ji chceš pojmenovat po ní.
- Je výjimečná. - Jde z ní strach.
Amisone, určitě jsme nad správným fjordem?
Rozumím. Stoprocentně.
Nuttingu, jak to vypadá vzadu?
Všech osm v řadě.
Rozumím.
Většina z nás nikdy necestovala, natož aby někdo letěl letadlem.
Sešli jsme se z koutů celé země a měli společný úkol:
přenést válku k Hitlerovi.
Osádko, přistaneme v Grónsku, kde se najíme a odpočineme si.
Věž Blondie, tady Army 233. Bombardéry B-17 nad Bluie West One.
Žádám pokyny k přistání.
Army 233, věž Blondie slyší.
Pokračujte na dráhu šest. Přistání povoleno.
Dohlednost dobrá. Vítr ze směru 330, rychlost 65, v poryvech 80.
Nastavte výškoměr na 2, 9, 9, 0.
Trochu fouká.
Fouká? Tomuhle v Alabamě říkáme hurikán.
Rozumím, pokračujeme na dráhu šest. Dohlednost dobrá.
Vítr ze směru 330, rychlost 65, v poryvech 80.
Prudký boční vítr. Poryvy sílí. Opatrně.
Možná chvíli vyčkávejte, majore. Vítám vás v Grónsku.
Vysunout podvozek. Připrav se na klapky.
Podvozek se vysouvá.
Bude to házet. Držte se.
Osádko, připravte se na přistání.
Levý se vysunul.
Pravý taky.
Finální kontrola. Klapky na čtvrtině?
Jo. Klapky na čtvrtině.
- Na polovinu. - Na polovině.
Zavřít klapky.
Hotovo.
Zvedni to, Veale. Udělej kolečko.
JIH GRÓNSKA
Sestávali jsme ze čtyř letek.
Major Gale Cleven velel 350. letce.
On a major Egan byli neotřesitelní vůdci naší skupiny.
Ev Blakely byl pilot ze Seattlu.
- Heleme se. - Blakely.
Benny DeMarco z Filadelfie.
- Majore. - DeMarco.
- Těžké přistání. - Byly i horší.
- To je ten zápas? - Jo.
- Claytore, tys vsadil? - Jo.
- Je tu špatnej signál. - Ne asi.
Zesil to.
Bombometčíci James Douglass a Howard Hamilton byli ze Středozápadu.
Hambone.
- Majore. - Jo.
Klid.
A Charles „Crank“ Cruikshank z Nové Anglie.
Ahoj, Cranku. Prý jste měli tvrdé přistání.
Já a můj kamarád Joe „Bubbles“ Payne jsme byli navigátoři,
takže nás zajímaly mapy.
Majore? Jsem poručík Crosby.
Odkud jste? Jo, musíme zapíchnout špendlík.
S Bubblesem udržujeme takovou tradici.
- Máme tu lidi odevšad. - Jo.
Z Casperu ve Wyomingu.
- Země kovbojů. - Jo.
Zdá se, že jste první, majore.
No vidíte.
Majore, co pro vás?
Před pár týdny tu byl kamarád.
Velitel operací skupiny. Došlo k incidentu.
Vy jste kamarád Egana? Majora Johna Egana? Buckyho?
Jsem.
- Jo. - No já jsem nic špatnýho neudělal.
Ale ne. Chtěl, abych ti dal tohle.
Prý to je náhrada.
Náhrada?
Jo.
Tohle má být jako náhrada, jo?
Já nevím, o co jde,
ale řekl mi, že tohle ti to má vynahradit.
Vidíš tamto?
Zlomený kel narvala? On ho strhl ze zdi a dělal, že je jednorožec.
Roztrhal dva gauče a rozbil skoro všechno sklo.
Aha.
Potížisty většinou poznám, ale tvůj kamarád mi připadal normální.
Než začal zpívat.
Jo, to sedí.
Já chtěl nalít na sekeru, ona odmítla mě.
Takoví jako ty mi tu lezou běžně.
- Takže ne a nikdy. - Nedělej to. Je to hloupá sázka.
- Ne a už nikdy víc. - Teď už musím.
- Mám ti zahrát… - Tak kdo?
- Dobře. - Tak kdo?
Hrál jsem proti vám všem.
A vy Irové se neumíte trefit, jako neumíte zatloukat hřebíky.
Hele, vy Angličani to taky neumíte.
Jacku!
Ale tady Tommy umí hrát šipky nejlíp z celé
- Východní Anglie! - Přijdeš o oko.
Ne. Tommymu věřím.
Jestli vyhraje, dostanu obě kola.
Platí, Amíku.
- Obě. - Jo, obě.
A dostanu i pusu.
Tak jo, Tommy. Netref se mi do očí, jasný?
Do toho, Tommy.
Tak, Tommy. Já můžu.
Prohrál jsem dvě kola.
- Co blbneš? - Tommy!
Vidím jenom modré nebe.
VÝCHODNÍ ANGLIE 8. 6. 1943
Ale ne v Anglii, tam je pořád hnusně. Modré nebe se směje na mě.
BRITSKÉ KRÁLOVSKÉ LETECTVO ZÁKLADNA THORPE ABBOTTS
- To kolo máte na prodej? - Ani náhodou.
Měl jsem dostat kapitána Bradyho i s osádkou
z Grónska na naši základnu Thorpe Abbotts v Anglii.
Ale v mracích nad Atlantikem jsme se nějak odtrhli od naší skupiny.
Nebylo vůbec nic vidět,
ale měl jsem i jiný problém, hroznou letadlovou nemoc.
Závada elektroniky. Potřebujeme kurs.
Crosby, slyšíš?
Promiň, zopakuješ to?
V elektronice nám řádí šotek.
- Urči vyčkávací obrazec, než to vyřešíme. - Rozumím. Čekejte.
Toč doprava na 165. Přepínám.
Rozumím. Doprava na 165.
Vypnu a zapnu elektroniku. Pojďme to opravit.
Bude to v regulačním obvodu.
Vytáhnu pojistky. Zjistíme to.
Dobře. Běž.
Ty ještě zvracíš?
Musíš být prázdnej jako naše nádrž.
No jo.
- Do pytle, Crozi. - Promiň.
Mám to na sobě. Podej mi hadr.
- Promiň. - Pohni.
To je smrad.
Tak co?
Žádnou chybu tu nevidím. Třeba je to v pohonu podvozku.
Restartuji baterie a generátory.
Už zase běží.
Varování zhaslo.
To je pobřeží Anglie? Crosby, tohle je Anglie, že?
Ne, nad vodou být nemáme, poručíku.
Jaký máme kurs?
Přece 165, jak jsi říkal.
Panebože.
To je vůl. Jsme ve Francii!
Osádko, flaky před námi. Držte se. Sakra!
Do háje, Crozi.
LETECKÁ ZÁKLADNA THORPE ABBOTTS
Morrisi, díky za ty kola.
Příště tě porazím.
Tak šup. No vidíš. Hezky.
Běžte tam. Běž, holka.
Už letí.
Pojď, pejsku.
DeMarco!
Ahoj, majore.
- Kdes toho psa vzal, Benny? - Vyhrál v kostkách.
Byl s tebou výš než tři kilometry?
Má masku. Stála mě tři dolary, ale on lítá strašně rád.
- Neustále vyl. - Protože je zčásti vlk.
Spíš je to jen zčásti pes.
- Jak se jmenuje? - Knedlíček.
Vítej u Stovky, Knedlíčku.
Tak pojď.
Chyběl jsem ti?
Jako trn v patě.
- Jak se daří? - Ještě tu nemáme půlku výbavy.
Masky a padáky jsem si půjčil od Britů.
- To má řešit velitel operací. - Toho by měli vyhodit.
Jo a zvykni si na bahno.
A poslyš, nezachytil tvůj radista něco od 418. letky?
Nemáme Bradyho.
Nezachytil.
Mám pro tebe kolo.
Potřebuju kolo?
Jinak z ubikace na jídlo půjdeš 20 minut.
Kola už týdny nejsou k sehnání.
Cestou na večeři potkáš plno kluků plahočících se v dešti.
Pak mi za to ještě poděkuješ.
To ti nezaručím.
To je Brady.
Kontrola podvozku. Vysunout.
Rozumím.
Levý se vysouvá.
Vzadu se vysunul.
Vpravo ne.
A sakra.
Pravé kolo nic.
- Blume, zkus to ručně. - Ano.
Hafere, pomoz mu.
Rozumím. Provedu.
Na.
Kde je klika?
Pohni.
Nejde s tím hnout.
- No tak. - Snažím se.
Uhni. Honem. Dej to sem.
- Máš? - Jo.
Buď se zadřel pohon, nebo se zasekl zdvihák.
- Určitě? - Ano.
Ani se nehne.
Nepůjde vysunout.
Zasuň levou stranu.
Určitě?
Jo, máme větší šanci přežít, když dosedneme na břicho
než na jedno kolo.
Věž Clear-up, tady Army 071. Podvozek nereaguje.
Žádám pokyny k přistání. Přepínám.
Rozumím, Army 071. Přistaňte.
- Záchranáři připraveni. Konec. - Rozumím, věži.
Osádko, připravit na nouzové přistání.
Slyšíte? Honem.
Dva, čtyři, sedm. Záchranáři…
- Tak jo. Všichni ven! - Honem!
Rychle pryč!
- Pohyb! - Dělejte.
Běžte! Honem! Pohněte, nebo tady zkapete. Běžte!
- Už tam nikdo není. - Ty bláho.
To bude hračka.
- Zvedněte ho a zapojte. - Jasně. Jdeme.
Jsi navigátor, Crosby.
Měl bys dokázat… já nevím, no. Najít Anglii?
Jste v pořádku?
- Ano, pane. - Ano.
Brady.
Pojď do mé kanceláře.
Jak jste se ztratili?
Rozdělili jsme se v mracích.
A pak jsme měli závadu na elektronice,
takže jsme se hodinu snažili vysunout kolo.
Víš, co se říká.
Jsou dva typy pilotů.
Ti, co přistáli na břicho, a ti, co je to čeká.
Majore, není to až tak hrozné.
- Dobře. Do práce. - Jistě.
Nemusíš se mě zastávat.
- Je to má zodpovědnost. - To jsem nedělal.
Měli jsme závadu.
Vyřeš si tu letadlovou nemoc.
Nebo u mě končíš.
Provedu.
Crozi, tys letěl vyhlídkovou trasou, že?
Povíš mi, o co šlo s tím jednorožcem?
Je to moje oblíbené vyhynulé zvíře.
Francie?
- Jak se ti to povedlo? - Jak asi?
Vyblil jsem se z podoby.
Já myslel, že to přejde,
- až začneš lítat. - Jo.
Ale teď byly turbulence, takže nevím.
Teď to nepřešlo.
Jsem nejhorší navigátor letecké armády.
Určitě jsou i horší. Aspoň jeden.
Opačná strana silnice.
- Ano. - Jsme v Anglii.
Ti dva podle mě moc koukali na film Pilot č. 7.
- Moc jsi na to koukal spíš ty. - Jo. A bylo to k ničemu.
Ale aspoň můžeme nařizovat, kam namířit letadlo.
- Ahoj. - Díky za svezení.
Normálně se lítá přímo, tys letěl vyhlídkovou trasou.
Vyhlídkovou trasou? Vtipálku.
KANCELÁŘ PLK. HAROLDA Q. HUGLINA, VELITELE 100. BOMBARDOVACÍ SKUPINY
Nemyslel jsem si, že vám budu muset vysvětlovat,
jak velikou zodpovědnost máte.
Tady nejde jen o to, jak si vaši hoši ustelou postel.
To vím, pane.
Proto se soustředím na jejich létání, ne na to, jak si stelou postel.
Máte na starosti 35 letadel a 350 mužů.
Hochů, co ještě neprošli bojem.
Jejich život závisí na disciplíně a vašem příkladu.
Rozumím.
Ale při vší úctě…
bych byl jim i vám užitečnější
jako velitel letky než velitel operací.
Jen proto, že máváte taktovkou, ještě nejste dirigent kapely.
Jen mi nepřijde, že se hodím do kanceláře.
Musím nahoře pomáhat mým klukům.
Plukovník LeMay má na nás pifku.
A 100. bombardovací skupině chce zatnout tipec.
Ale to se za mě nestane.
Očekávám, že se všichni důstojníci přidají na moji stranu.
Takže i vy, majore Egane.
Můžete jít.
V pořádku? Chcete doktora?
Nic mi není.
03:00 – 25. 6. 1943
Za pár dní nás vzbudili na první misi.
UBIKACE DŮSTOJNÍKŮ
Doma jsme nalétali stovky hodin a museli jsme věřit, že jsme připraveni.
Jinak to nešlo, protože teď to bylo doopravdy.
Pane, dnes poletíte.
Majore Clevene.
V den mise se podávala speciální snídaně.
Vejce, francouzský toast, flapjacky, dvojitá porce slaniny,
čerstvá šťáva z grepu a pár šálků fasované kávy.
Hoši tomu říkali „poslední večeře“.
Doufám, že se všichni vrátíme z…
Chucku, podáš mi sůl, prosím?
Sakra. Rozsypal sůl.
Mohl bys ji prosím hodit přes rameno, ať můžeme jíst dál?
- Kdo? - Bože.
- Ne celou. - Nenosí to smůlu.
- Řekls, ať ji hodím. - Blbče.
Řekl, ať ji hodím.
- Curte, dneska letím s tebou. - Na.
- Co? - Promiň, Dicku.
Na zádi aspoň můžeš střílet dozadu.
- Nevadí. - Knedlíček poletí taky?
Pohlídá ho Lemmons nebo Wink.
S námi letět nechceš. To mi věř.
Jdu si pro vejce, dokud ještě jsou.
Nenamáhej se.
Ty vejce stojí za velký kulový.
Dobře. Vejce vynechám.
- Dobré ráno. - Dobré ráno, majore Veale.
Jak jste spali?
- Bezvadně. - Jako mimino.
- S námi letí ten nový velitel? - Ten nový, nebo nejnovější?
Na to kašlete. Soustřeďte se na let.
Chci tak sevřenou formaci, že mezi křídly neprostrčíte minci.
- Ano. - Ano.
Pozor!
Pohov.
Dnešním cílem jsou Brémy.
Zaměříme se na ponorkové bunkry na Vezeře.
Tak. Musím zdůraznit, jak moc je tenhle cíl důležitý.
Kvůli ponorkám jsme jen za minulý měsíc přišli o 70 nákladních lodí.
A pokud nedokážeme dostat materiál ze Států do Británie,
do Evropy se nedostaneme.
Letka 350 poletí vysoko a major Cleven bude vedoucím pilotem
a letka 349 poletí nízko a povede ji major Veal.
Já budu vepředu v 351. letce s poručíkem Dyem.
Po utvoření formace se 100. skupina spojí s 94., 95. a 96. skupinou.
My poletíme úplně dole a vzadu.
Na konci formace.
Celkem to bude 78 těžkých bombardérů.
- Do háje. - Major Bowman, zpravodajský důstojník,
si teď vezme slovo a kapitán Becker to zakončí počasím.
Pane majore.
Děkuji.
Světla prosím.
Tak.
Zde jsou námořní a pozemní pozice flaků
kolem Fríských ostrovů od Norderney po Langeoog.
Nad pevninou můžete čekat soustavnou palbu z flaků z Wilhelmshavenu,
a to až do Brém.
Na bateriích, o kterých víme, jsou kanóny ráže 88 a 105 mm
naváděné radarem Würzburg, takže vás budou sledovat.
Navigátoři a bombometčíci, až tady skončíme,
absolvujete na velitelství instruktáž.
Váš orientační bod je tady na severozápad od Brém.
Cíle mise, prosím.
Od toho bodu je to k cíli 14 kilometrů vzdušnou čarou.
Tohle jsou bunkry na východním břehu řeky.
Vaším hlavním cílem je tento prostřední bunkr.
A ze začátku budete držet zeměpisný kurs 218 stupňů.
Ihned poté, co zabočíte, leťte podél řeky.
- Prosím, majore. - Děkuji.
Tak co, Curte? Jakou máš pro dnešek hlášku?
Budu lítat jako anděl, ale do nebe nepůjdu.
Majore, asi je mi to malé. Neobléknu si to.
- Díky. - Jasně.
Bucku, pomoz mi s bundou.
Jo.
Dobrý? To zvládneš. My to zvládneme.
Máš fajn kolínskou.
Dobře. Takhle blízko mi buď dneska u křídla.
- Jak jsme to cvičili. - Provedu.
Dobré ráno, pánové.
Jestli mě neznáte, já jsem kněz Teska.
Najdete mě hned naproti. Kapitána Phillipse taky.
Kdyby bylo třeba.
Děkujeme, padre. Když tak o vás víme.
Bucku.
- Ahoj. - Máš se?
Jo.
Co to je?
Vyrovnáváš dluhy?
- Má šťastná dvoudolarovka. - Tvá šťastná…
- Bože, Johne. - Na. Ber.
Už jsem s ní letěl dvě mise. A přistál na kola.
Hele, ukousl jsem dva rohy. Jeden za každou misi. A žiju.
Vezmi si ji.
Nastup si.
Pro štěstí.
No dobře.
Tak zatím.
- Jo. - Tak zatím.
Tam se chystám.
KAPLE
Nástup.
DIVOKÝ NÁKLAD
Tohle je naše první mise.
Věřím, že si všichni vzpomenete na cvičné lety a víte, co máte dělat.
Tak si pojďme jednu odškrtnout, shodíme bomby na ty nacistický šmejdy
a brzo budeme doma.
Rozkaz!
Pan major poletí s námi. Pane majore?
Poprvé v jámě lvové.
Najdeme je a zničíme.
Rozkaz.
Dobře, tak proč tu ještě stojíme?
- Dobrý, Dickie? - Děláš si legraci?
Je to úplně jak v Ritzu.
Díky.
- Pánové. - Pane.
Jsme rádi, že jste tady.
Cítím, že je s vámi Bůh.
S námi všemi, příteli.
Držíš mi místo.
Jo.
Radši ti ho nabídnu, než abys mi seděl na klíně.
Předletová kontrola.
- Formulář 1A? - Máme.
Palivové kohouty a spínače?
Oba kohouty uzavřené a spínač vypnutý.
Mezichladiče studené.
Gyroskopy?
Uzavírací ventily paliva?
Všechny čtyři otevřené.
Žaluzie krytů motorů?
Otevřené a zamknuté.
- Škrticí klapky? - Uzavřené.
Hlavní vypínače?
Baterie běží.
A fungují.
Tlak pomocných čerpadel?
Čerpadla běží.
Stav paliva dobrý.
Tak, poručíku, můžeme nastartovat?
Ano.
Nastartujte první.
Fajn, že letíte taky.
- Startuj druhý. - Startuji druhý.
Tlak paliva i oleje vypadá dobře.
Startuj třetí.
B-17 měly 12 kulometů, co nás chránily ze všech stran.
Říkali jsme jim létající pevnosti.
Ale klíčem k přežití bylo zůstat pospolu,
vytvořit bojové boxy a bránit se v sevřené formaci.
Kdybychom se totiž rozdělili,
němečtí stíhači by nás po jednom sestřelili.
Nandejte jim to!
Dejte jim zelenou.
Je to tady.
Devadesát pět.
Sto čtyřicet pět.
Sto šedesát.
Sto osmdesát.
Tak, jde se na to.
Šedesát pět.
Osmdesát.
Devadesát pět.
Sto čtyřicet pět.
Sto šedesát. Sto osmdesát.
Pořád stoupáme. Nad cílem budeme za tři hodiny.
Kontrola po vzletu.
Nastaven stoupací výkon.
Žaluzie krytů v normě.
Pravý podvozek zasunut.
Levý taky.
Ocasní kolo taky.
Tak, Bossere, šup do díry.
Curte, přebírám řízení.
Osádko, výška 3 000 metrů.
Nasadit masky. Ohlaste se.
Spodní věž rozumí.
Záď rozumí.
Pravý bok rozumí.
Levý bok taky.
Radista rozumí.
Palubní mechanik rozumí.
Navigátor taky.
Bombometčík rozumí.
Beste, vystřel světlici.
Uvidíme, jestli se v té slotě zformujeme.
Rozumím.
To je světlice?
Osádko, viděl jsem pod námi světlici.
Rozumím. Kdo ji vyslal?
Nevím. Vůbec nic nevidím.
Ty krávo! B-17 na dvanácté přímo pod náma.
Royi, zvedni to!
Sakra! Je nad námi pevnost!
Rozumím. Vidím ji.
Zadní střelče, ozvi se. Sakra, jsme z toho venku?
Hlásím, že jsme.
- To bylo těsný. - Řídí ho Cleven.
Ta kolínská voní až sem.
To snad ne.
Říkals mu, ať se drží blízko.
Ale ne až tak.
Osádko, tímhle svinstvem poletíme ještě další hodinu.
Mějte oči všude.
Bože. Musíme dohnat zbytek skupiny.
Jsme pozadu. Formace je rozpadlá.
Motor jedna rachotí.
- Vysazuje. - Sakra.
Pilot volá zadního střelce. Vidíš něco?
Tady zadní střelec. Z naší letky tvoří formaci šest strojů.
Letka 351 je ve formaci, ale 349. zaostává. Všech šest letounů.
- Z Vealova vedoucího letadla jde kouř. - Rozumím.
Redmeat Lead, tady Surface Lead.
Co se vzadu děje, Veale?
Tady Surface Lead. Máme problémy s motorem. Děláme na tom.
Rozumím. Musíte se rozhodnout, Veale.
- Ohrožujete svoji letku. - Pacer Lead rozumí.
Zaostáváme za skupinou.
Když budeme čekat, nedoženeme je.
Sakra. Vypni ho.
Zavřít přívod paliva. Vrtuli do praporu.
Pacer Lead, zde Redmeat Lead. Přišli jsme o motor jedna.
Nestíháme. Míříme zpět.
Rozumím, Surface Leade.
Redmeate, máme mechanickou závadu.
Mířím zpět. Vedení je vaše.
Rozumím.
Osádko, teď jsme vedoucí letoun my.
Nastav maximální trvalý výkon.
Sleduj spotřebu.
Než doženeme zbytek skupiny, spálíme spoustu paliva.
- Pal! - Pal!
Je to tady. Pálí na nás z flaků. Držte se.
Spodní střelec hlásí flak na jedenácté dole.
Flak na desáté nahoře. Na čtvrté nahoře.
Flaky všude.
„Ať Bůh přikáže jemu, pokorně prosíme.
Ty pak, kníže vojska nebeského, Satana božskou mocí do pekla svrhni.“
Navigátore, kdy dorazíme k cíli?
Asi za 11 minut.
- Rozumím. - Za 11?
„Ty pak, kníže vojska nebeského, jiné duchy zlé…“
Do pytle!
„Kteří ke zkáze duší světem obcházejí. Amen.“
Ksakru.
Velícímu pilotovi. Měli bychom být nad cílem,
ale vůbec nic nevidím. Mám shodit bomby?
Je to zlý.
- Tak co? - Nechci shodit bomby, když nevidíme cíl.
Navigátore, co sekundární cíl?
Tady navigátor. Pořad stejné. Nulová viditelnost.
Osádko, ruším misi.
- Navigátore, nový kurs. - Rozumím.
Zootsuit Two Lead volá Zootsuit Two.
Roger. Uncle. Fox. Xray.
Opakuji. Roger. Uncle. Fox. Xray.
- Sakra, velitel ruší misi. - Do háje!
Surface Lead volá Pacer Leada. Rozumím. Provedu.
Osádko, mise se ruší. Opakuji. Mise se ruší.
Flaky přestaly.
Víte, co to znamená.
Tak jo. Připravte se.
Rozumím, majore.
Velící pilot volá zadního střelce. Co vidíš?
Nevidím 349. letku. Jsou pořád někde vzadu.
Clevenova skupina je u nás.
Rozumím. Pozor na stíhače.
Přijde to každou chvíli. Mějte oči na stopkách.
Horní věž. Stíhači na dvanácté nahoře!
Bože! Jsou rychlí.
Jdou po Vealově letce.
Stíhači na dvanácté nahoře!
Krucinál.
Dostali Adamse. Ale ne. Musejí vyskočit.
Adamsi, vyskočte. Viděli jste padáky?
Tady zadní střelec. Neviděl.
Rozumím. Oznamujte další stíhače.
Stíhači! Na dvanácté nahoře!
Schmalenbach hoří.
Prokrista. Schmalenbach padá.
Kruci. Letí přímo proti nám. Proboha!
Mullinsi.
Cleven volá zadního střelce, co vidíš?
Tady zadní střelec, 349. letka je v hradbě mraků.
Nevidím je.
Jdou po nás Fw 190.
Stíhači na šesté. Na osmé!
Ach jo. Ten krám se zasekl.
Sakra.
Dělej!
Hergot! Proboha.
Zadní střelče. Dickie.
Slyším. Stíhači jsou pryč.
Z 349. letky vidím už jen dva stroje. Tři pevnosti jsou pryč.
Dickie, opakuj.
Z 349. letky vidím už jen dva stroje.
Ježíši.
Tady spodní věž. Prostřelili mi kabinu.
Umrznu. Může mě odtud někdo dostat?
Vytáhněte Bossera a zahřejte ho.
Bosser je v pořádku?
Děláme na tom.
Máš prostřílenou kombinézu, tak není divu.
Dej mu deku.
Vydržte.
Shodíme bomby do průlivu a vrátíme se na základnu.
Ztratil výkon a pak úplně vysadil.
Při první misi. To je smůla, majore.
Směs z karburátoru zakarbonovala svíčku a selhala.
Opravíme to za pár hodin.
Sedm. Osm. Devět. Deset. Jedenáct. Dvanáct. Třináct. Čtrnáct. Patnáct.
- Máme tě. - Jdeme.
Pojď.
Buďte u sebe.
Sakra.
Plukovníku?
Jste v pořádku?
Proboha. V pořádku?
Velitel potřebuje pomoc!
Víc už jich není.
- Já jich viděl 15. - Taky.
Vzlétlo 19, jedno se vrátilo a tři chybí.
- Všichni z Vealovy letky. - Pojď.
- Čísla. - Teď ne.
Tak. Nastupte si!
Van Noyi! Hej! Glene!
Veale, klid.
Sklapněte a nastupte.
Už ani slovo. Ani slovo. Nechte si to na podání hlášení.
- Van Noyi, ticho. Nastup. - Jeďte podat hlášení.
- Ticho. - Chci zjistit,
- co se stalo. - Podej hlášení.
Hned! To je rozkaz!
Tak pojď.
Na co civíte? Musíte opravit letadlo.
- Zpátky do práce. - Jdeme!
Tak jo. Jdeme.
Odjeďte už. A nemluvte!
Jo. Totální zázrak, že nespadli.
- Koukni. - Jo.
Je na cucky.
- Tohle bude trvat. - Jdeme opravovat.
Nikdo nepřišel.
Musíme vyměnit…
Nevím. To nevím.
Přistání bez klapek.
Motor byl v háji.
Musíš jít podat hlášení, Bucku. Pojď.
Neshodili jsme ani bombu.
Vysypali jsme je nad průlivem.
Já vím.
Pojď.
Proč jsi to neřekl?
Co?
Že jsi lítal.
Dvě mise.
Neřekls, jaký to je.
Já nevěděl, co říct.
Už jsi to viděl taky.
Nevím, co jsem viděl.
Třicet kluků…
Prostě…
Měl jsem být nahoře s váma.
Čeká nás dlouhá cesta.
Jo.
PŘÍŠTĚ UVIDÍTE
ODPOVĚĎ HITLEROVI
- Obdivuji vás. Létáte ve dne. - Ale ve dne je to sebevražda.
Ty přece rád bojuješ v noci, Bryane.
Kdo se umí trefit i v noci?
Cítíš něco? Já totiž necítím vůbec nic.
Máme problém.
- Já letět můžu. - To určitě.
- Dnes velíme křídlu. - To nedokážu.
Flaky na dvanácté v naší úrovni.
Motor tři vážně poškozen.
Tady záď, zasáhli Biddicka.
- Nouzové přistání. - Jsme moc nízko.
Osádko, připravte se.
Překlad titulků: Karel Himmer