Nagi, parodyk veidelį.
Po apklausos nueik į ligoninę. Gerai?
Nori?
Ne. Ačiū, gydytojau.
Ačiū.
- Kavos, majore? - Džonai? Kava.
Panele Tate.
- Duok man. - Ačiū.
Nėra už ką.
TARDYTOJAS NR. 1 – NR. 2 – NR. 3
Atskridom pro debesis ties 5.00 val. Nieko nebuvo matyt.
Gal juokauji, bliamba? Priešai skraidė kaip vaiduokliai.
Hintonas sakė, jog matė parašiutus, aš nieko nemačiau.
Skridome debesyse nuo pradžių iki galo. Kaip akli, leitenante.
- Nieko nematėm. - Salas?
Viešpatėliau, nemačiau jokių salų.
Tuo metu mačiau tik šūvius. Ugnies nemačiau.
Taip, tie 190-ieji
prazvimbė pro mus kokiu greičiu? 800 km/val.?
Parašiutai? Kas matė parašiutus?
Ne, majore. Tvyrojo chaosas.
Matomumas buvo nulinis. Nieko nebuvo galima įžiūrėti.
PAGALBOS SKYRIUS NR. 1
Sūnau, parodysiu majorui tavo žaizdas.
Taip, pone.
Boserio nušalimui reikės skirti daugiau dėmesio, nei galime skirti čia.
Laikykis, Boseri.
Išsiųsime tave į Redgreivo ligoninę.
Ten tave sutvarkys.
Nekantrauju vėl skristi, pone.
Šaunuolis.
Jie turi prisiminti, kur yra.
8 km aukštyje temperatūra siekia minus 50 laipsnių.
Net myžalai prišąla prie odos.
Tokios traumos yra nereikalingos.
Jau nekalbant, kad praradome dar vieną vadą.
- Hagliną? - Taip.
Kai nusileido, jam sustreikavo skrandis.
Ką tik išsiunčiau jį į Londoną pasikonsultuoti su specialistu.
- Aišku. Ačiū, daktare. - Ką gi.
Viešpatie. Na aš ir idiotas. Toks šaltis,
o aš čiupau ginklą plikomis rankomis.
Toj ledo dėžėj? Galėjo būti ir blogiau.
Daugiau taip nenutiks.
- Gerai. - Ponai.
Ką gi. Greičiau sveik, Diki. Man reikia antrojo piloto.
- Ačiū, Kurtai. - Sėkmės.
Mudu su Bakiu pagalvojom, kad gal reikėtų išgerti
su vyrukais. Ateisi?
Ačiū, Kurtai. Aš liksiu čia šįvakar.
- Gerai. - Taip.
- Pasakysi kitiems? - Žinoma. Sėkmės.
Kaip sekasi, Diki?
Už Adamsą. Šmalenbachą.
Petriką.
Ir visus jų drąsuolius.
Viskas gerai?
Ką nors jauti?
Taip. Ilgiuosi tų vyrukų.
Nes aš nieko nejaučiu.
Gali padaryti man paslaugą?
- Kokią? - Ateik čia.
Noriu, kad trenktum man.
Tai – įsakymas. Nagi.
Gerai.
Noriu, kad dėtum tiesiai man į nosį.
- Štai čia. - Majore.
Nereikia čia „majorų“. Nenoriu „majoro“. Nereikia laipsnių.
- Liaukis kvailioti, žmogau. - Kvailioti? Nieko aš nekvailioju.
- Liaukis… - Tu – iš Niujorko, tiesa?
Nagi, trenk man.
Pajaučiau, Kurtai.
Pajaučiau.
Ką gi, Kotlete.
Susitiksiu su tuo prakeiktu naujuoju vadu.
Ryt iš pat ryto.
Šiandien yra rytoj.
Kankina pagirios, majore?
Ne, pone.
Dar kelias valandas jų nejausiu.
Jūs dar girtas.
Kava mane atgaivino, pone.
Pulk. Haglinas negalvojo, kad būsit geras Oro pajėgų vadas.
- Na, o aš negalvojau… - Kad jis gerai skraido?
GEILAS KLIVENAS
Aš nesu pulkininkas Haglinas.
Ne, nesat.
- Galima kavos? - Taip, pone.
Ačiū.
Vyručiai.
Baki.
Ir?
Mane pažemino.
Į kur?
Į 418-osios vado pareigas.
Atleisk, Džekai. Vyručiai vėl bus su manimi.
Kad tik atgaučiau savo lėktuvą.
Taip, Hardingas pažiūrės.
Ką? Aš – Oro pajėgų vadas?
- Šunsnuki tu. - Ne aš sugalvojau.
Haglinas tave rekomendavo.
Tuomet jūs abu šunsnukiai.
Prakeiktas Oro pajėgų vadas.
Pažvelk iš kitos pusės.
Pasak Lemėjaus, esame mažiausiai disciplinuota grupė
visame pulke. Gal tau pavyks tą pakeisti.
Neketinu būti tavo aukle, Baki.
- Majore. - Ačiū.
Šįryt atsikėlei anksti.
Tikrai?
Susitikai su pulkininku Hardingu prieš mane?
Viską aš suprantu, Bakai.
Tik pasakiau, jog armija teisingai mato tave kaip lyderį.
Kad geriausia, jei būtum eskadrilės vadu.
Gėlių gali nesiųsti.
Bet aš iškėliau vieną sąlygą.
Noriu parašyti laiškus šeimoms vyrų, kurių netekome.
Manau, bus geriau, jei juos išsiųsiu aš, o ne žmogus, kurio jie akyse nėra matę.
Aš tau padėsiu.
Būčiau dėkingas.
Žinai…
jei viskas čia pasibaigtų,
ir ore liktų tik du pilotai…
Tai būtume mudu, Bakai.
Nebūtinai.
PAGAL DONALDO MILERIO KNYGĄ
ANTRA DALIS
PO TRIJŲ SAVAIČIŲ 1943 M. LIEPOS 16 D.
Visi, kurie skraidė B-17, dėkojo Dievui už sausumos komandas.
To, ką jie darė, niekas neįvertino.
Medalių už skylių lopymą
ar karbiuratorių keitimą niekas nedalino.
Mūsų įgulų vadai buvo atsakingi, kad lėktuvai išsilaikytų ore
bet kokiose misijose.
Tai reiškė, jog jie yra atsakingi už kelias dešimtis gyvybių.
Kapralas Kenas Lemonsas buvo vienas geriausių įgulos vadų.
Jam buvo 19-a.
Lemonsai!
Atskrenda karšta bulvė.
Karšta kaip velnias.
Turėtum įsigyti tokį.
Ką manai?
Su druska ir pipirais, kaip prašei.
- Tobula. - Dar ko norėtum?
Pažiūrėkit.
Tas gražuolis leidžia tepalą.
- Matot? - O, taip.
Rytoj, kai vyručiai pakils, išvalysime stovėjimo aikštelę.
Su kuo išvalysime?
- Su ugnimi! - Ugnimi.
- Kuo? - Ugnimi.
- Praverstų pagalba. - Taip, prašyčiau.
- Kas nutiko? - Pratybų misija.
Jis per anksti ir per lėtai pasuko.
Prarado aukštį.
Kas jis?
Vienas iš 349-osios. Naujokas.
Barnhilas.
Šeši lėktuvai per mažiau nei tris savaites.
PILOTAS BARNHILAS
Tebelaukiame pakaitinių lėktuvų iš Podingtono.
Tikiuosi gauti vieną iš jų kitą savaitę.
Aišku.
Bilai, gausi juos abu.
Ačiū, pone.
Galiausiai, nebeturime 66 įgulos narių.
Nuo turėtų 350-ies.
Kol negausime naujų,
teks suktis su tuo, ką turime.
Terneri, jei šiąnakt mums bus paskirta misija,
keletui taviškių teks skristi
- su 349-ąja. - Taip, pone.
- Bakai, tas pats ir tau. - Taip, pone.
Viskas. Galite eiti.
Taip, pone.
Štai taip. Bankas atiteks man, vyručiai.
- Tau nepavyks. - Žiūrėk.
- Iš kur tiek drąsos? Nagi. - Nagi, mažuti. Nagi!
Štai kaip reikia.
Tokio nelaimėlio turbūt dar neteko matyti, Kvinai.
Po galais.
Turiu galvoje kauliukus.
Tai žiūrėk man. Nes jei krisiu aš, krisim visi.
- Pralinksmėkit. - Gerai.
Jį pataisė.
„Alice From Dallas“.
- Alisa iš Dalaso. - Alisa mūsų dama.
- Dama! - Tai jau tikrai.
Tomi, Tomi.
Majore.
- Lil. - Džonai.
- Majore. - Majore Dajau.
Norėčiau šešių taurių viskio ir imbierinio alaus.
- Tuojau. - Žaviuosi amerikiečiais.
Skraidote vidury baltos dienos ir nekreipiate dėmesio, kas bus.
Nesuprantu, ką norite pasakyti, kapitone.
Nekreipk dėmesio, bičiuli. Tai – klausimas viršininkams.
Tai – klausimas filosofams.
Mes bombarduojame naktį, nes nesvarbu, ką, svarbu, kad vokišką.
Bet bombardavimas dieną yra savižudybė.
Manau, ateityje Amerikai teks keisti strategiją
dėl nuostolių, kuriuos neabejotinai patirsite.
Matematika.
- Matematika? - Jei bombarduotumėte
dienos metu, pataikytumėte į taikinius.
Kurių galų jūs, britai, sakot „matematika“ daugiskaita?
Nes jų yra daugiau nei viena.
- Daugiau nei viena. - Jūsų irgi daugiau nei vienas.
Galėčiau visus atjungti.
- Gerai. - Turbūt vienu smūgiu. Vienu smūgiu.
- Šitai turėtų numalšinti jūsų troškulį. - Atsiprašau.
- Dieve. - Ačiū, Krosi.
- Koks grožis. - Tai – imbierinis alus.
Mano didvyris.
Gal dainą? Girdėjau, kaip dainuojat, majore.
- Išsirinkit. Kokią mėgstat labiausiai? - Puiki mintis.
Norit pradžiuginti majorą?
- Beisbolas. - Ypač „Yankees“.
- Taip. - Mano bičiulis Bakas galvoja,
kad tai – tik laiko gaišimas, tiesa?
Jis nesidomi ne tik sportu. Bakai?
Turiu galvoje, tu niekuo nesidomi, ką?
Tavim domiuosi, Kurtai.
Jis vis tiek suranda būdą pasimaivyti.
Pavyzdžiui, aš… Pameni Vola Vola?
- Taip. - Mus aplankė pulko vadas.
Klivenas su lėtais Holenbeko varikliais.
Kad visi jį įsimintų, jis praskrido arti bokšto
- su išjungtais varikliais. Aš… - Ne. Trimis varikliais.
- Vienas veikė. - Pamenu, jis
- pavadino tave „Vieno variklio Klivenu.“ - Ei.
Aš čia pasakoju istoriją, aišku? Tai – mano istorija. Keturi varikliai.
Po to matau, kaip tas lėktuvas sklendžia 8 metrus virš pakilimo tako.
Taip. Tylus kaip kapas.
Gražu.
Visą gyvenimą norėjau tą padaryti.
Išgersiu už tai.
Bevariklis Klivenas.
Bevariklis Klivenas. Štai taip. Pritariu.
Ar norėtumėte būti naikintuvo pilotu, majore?
Bakas su bombonešiu skraido kaip su naikintuvu.
- Kaip ir tu, Baki. - Kaip ir tu.
Burbule.
Taigi, paklausiu tiesiai. Tu – Bakas, o jis – Bakis?
Taip.
Ar 100-ojoje pritrūko vardų?
Ne. Trūksta įgulos narių.
Gaila.
Taip. Gaila, gaila. Ko?
Pasakiau, kad gaila.
Turėtumėte daugiau, jei skraidytumėte naktį.
Kodėl taip kalbi?
Gal tos nesibaigiančios pagyros jūsų stalo pusėje
man pasirodė nuobodžios.
Nesuprantu, ką tai reiškia.
Ką tai reiškia?
- Žinot, ką tai reiškia? - Aš nežinau.
Ką tai reiškia?
Gal susigalvokime pramogų? Kaip manot?
Tiks bet kuris iš jūsų.
- Manau, puiki mintis. - Štai.
Ei! Prašau.
Noriu to vyruko. Leiskit man. Lieku skolingas.
Aš susitvarkysiu, gerai?
- Prašyčiau. Susitvarkysiu. - Gerai, bet tu man skolingas.
- Damos, eime. - Eime?
- Po jūsų. - Šaunuolis.
Jis labai mielas, tik neseniai pasigavo gonorėją.
Tik pasakau.
Prašau.
Ką reiškia KOP?
- „Kapec“. - Ei!
Ilgai neužtruksim, ponai. Metas parodyti, kad esam ne iš kelmo spirti.
Žinoma.
Taigi, kodėl tau patinka šis sportas?
Boksas?
Vyriškumui patikrinti.
Tikrai?
Jis parodo tavo norą kovoti,
ir ta kova vyksta vienas prieš vieną.
Tai tau tiesiog nepatinka komandinis sportas?
Kaip tuomet tapai vadu lėktuvo, kuris veda eskadrilę į karą
ir tikrai nenori pralaimėti,
bet nemėgsti komandinio sporto?
Tiesiog ramiai miegu, nes man nerūpi, laimėjo mėlyni ar raudoni.
Taip. Mes visi su uniformomis.
Supranti?
Matom, mėgsti kautis naktį, Brajanai.
Ei! Nagi.
Šitas buvo neblogas, tiesa?
- Ką gi. Pasitraukit nuo jo. - Štai kas pataikys į taikinį naktį!
Ką sakiau? Mokėk.
- Jam viskas gerai? - Pone, leiskit padėti. Stokitės. Nagi.
- Per daug plepalų. - Ei. Per daug…
Štai kas.
Žinau, kaip turėtum vadintis, ir tikrai ne Baku!
Dėl Dievo meilės.
- Šou baigėsi, bičiuliai. - Airio geriau neerzinti!
- Ateik. - Gaila. Tikrai.
Kaip gaila.
Britų Karališkosios oro pajėgos ir Amerikos Karinės oro pajėgos
skirtingai suprato, kaip turėtų būti bombarduojama Vokietija.
Amerikiečiai siekė bombarduoti dieną dideliu tikslumu
ir naikinti konkrečius karinius ir ekonominius taikinius.
Britai, kurie su naciais kariavo jau beveik ketverius metus…
GRĄŽINAMA HITLERIUI
…bombarduodavo naktimis.
Tai buvo beatodairiška ir negailestinga.
Efektyviau, priklausomai nuo to, kokią uniformą vilkėjai.
Buvo tik viena priežastis, dėl kurios amerikiečiai rinkosi
tokį sunkų ir pavojingą dalyką kaip tikslų bombardavimą.
Nordeno taikikliai.
Be atominės bombos
tai buvo viena didžiausių karo paslapčių.
Naktį, kai įgula miegodavo,
likę bazės gyventojai nenuilsdami dirbdavo –
ruošdavo skrydžių planus, įrangą ir lėktuvus.
Jie paruošdavo mus kiekvienai misijai,
suteikdami karinę įrangą ir informaciją.
Ir nors patys likdavo bazėje,
tam tikra prasme kaudavosi drauge su mumis
ir negalėdavo ilsėtis, kol mes nesugrįždavome.
- Majore Iganai? - Nemiegu.
- Pone. - Taip.
Lažinuosi iš pakelio cigarečių, jog vėl skrisime uodegoje.
- Taip manai? - Dėmesio!
Laisvai, ponai.
Labas rytas visiems.
Labas rytas, pone.
Šios dienos misijai vadovaus 100-oji grupė.
Majoras Iganas skiriamas pulko vadu-pilotu
Bleiklio lėktuve.
O šios dienos taikinys
yra…
povandeninių laivų bazės Trondheime, Norvegijoje.
Turim bėdą, majore.
- Kokią? - Burbulą.
Jį siaubingai pykina.
Aš galiu skristi.
O, taip, tai jau tikrai.
Ką turim?
Vaje, Burbule. Atrodai šūdinai.
Komplimentus pasilaikyk sau.
Imk.
- Šiandien vadovausim pulkui. - Ką?
- Negaliu vadovauti pulkui, Burbule… Ne… - Tu gali vadovauti.
Kaip bet kuriai misijai.
Surinksime eskadrilę 600 m aukštyje virš „Splasher Six“ ties H plius 0112.
- Girdi mane? - Didysis Jarmutas. Taip.
Nesinervink. Krosi, paimk šitą.
Čia mano laimę nešantis burbulas.
Žiūrėk, kad sugrąžintum.
O Dieve.
Startinio variklio siurbliai, slėgis?
Siurbliai veikia. Slėgis geras.
Kuro kiekis?
Geras. Mes pasiruošę.
Sveikas atvykęs, leitenante.
- Atėjau kuo greičiau, majore. - Ką gi.
Sudėkite įrangą ir pasiruoškite kilti.
Nebūkime tie, dėl kurių viskas vėluos.
Taip, pone.
Užvedu pirmą.
Labas rytas.
Daglasas.
Haris Krosbis.
Kaip Bingas?
- Taip. - Tu dainuoji?
Mane išmetė iš choro.
Mes.
Ką gi.
Sėkmės, bičiuliai.
110, 130, 145, 160 km/h.
Padidinam.
Pakilimo galia.
Tau viskas gerai?
Klausiu, ar viskas gerai?
Taip. Tai…
Pirmą kartą vadovausiu.
Taip, milijoną kartų mačiau, kaip tą darė Burbulas.
Neturėtų būti sunku.
- Pasiruošę valymui? - Taip.
- Tikrai? Eime! - Taip!
- Taip. Eime. - Tavo pusėje.
Kur pilti? Čia?
Pilti čia?
Ką sakot?
Ugnis!
Pažvelkit.
Štai kaip reikia išvalyti stovėjimo aikštelę.
Karšta kaip velnias.
NETOLI NORVEGIJOS KRANTŲ 30 MIN. IKI TAIKINIO
Bombarduotojas vadovaujančiam pilotui. Pašalinsiu saugiklius.
Supratau.
Navigatorius vadovaujančiam pilotui. 95-oji ties 3.00 val.
Supratau, navigatoriau. Matau.
Vadovaujantis pilotas galui. Koks ten vaizdas?
Majore, priklauso, apie ką klausiate.
Bako grupė – kaip V.
Bet likusieji, mano galva, labiau primena S.
Visiškai išsibarstę.
Pilotas bokšteliui.
Iššaukit raketą. Pažiūrėsim, ar padės rikiuotei.
Supratau. Vykdau.
Nagi, vyručiai. Susispauskim.
Pilotas navigatoriui. Naujas kursas?
Krosbi?
Pabuskit, leitenante.
Krosbi, koks kursas?
Sukit dešinėn 017.
Supratau. 017 laipsnių.
- Puiku. Tave pykina. - Ne, tik iš pradžių. Praeis.
Tik niekam nesakyk.
Užsidėk kaukę ir skaityk prakeiktus žemėlapius. Pirmyn.
Pasiruoškite sukti į pradinį tašką.
Pagal mano skaičiavimus, bet kurią sekundę.
Kas ten vyksta? Neturėtume sukti?
Viskas gerai, Kurtai. Vadas susitvarkys.
Vadovaujantis pilotas navigatoriui. Kaip mums sekasi, Krosbi?
Taip. Gerai, pone.
Tik… Skaičiuoju, majore.
Štai.
Dešinėn 075 laipsniais.
Devynios minutės iki pradinio taško. Jau matyti vokietpalaikių dūmai.
Supratom, Krosi.
Dešinėn 075 laipsniais.
Skrendam link taikinio. Darkart dešinėn 140 laipsnių į pietryčius.
Zenitinė artilerija ties 12.00 val.
Laikykitės, bičiuliai. Nedaug liko.
Bombarduotojas pilotui. Turiu. Pasiruošęs autopilotui.
Tiesiai, greitis ore – 250 km/h. Autopilotas įjungtas.
Pilotas bombarduotojui. Lėktuvas – tavo rankose.
Supratau. Mano lėktuvas. Atidarau bombų išmetimo skyrių.
Šūdas. Nedaug trūko.
Šūdas.
Rutulinis bokštelis įgulai, artilerija ties 11.00 val. žemai.
Šonas įgulai! Zenitinė artilerija ties 2.00… 3.00 val.!
Viskas gerai?
Taip.
Okuliaras.
Jėzau Marija.
Trečias variklis stipriai pažeistas.
Šūdas!
Slėgis pirmame variklyje irgi krenta.
Taip, kuras trykšta kaip geizeris.
Išjungiu kuro padavimą. Pasuku mentes.
Mišinys ir droselinė sklendė.
Galas Klivenui. Į Bidiką pataikė.
Jėzau. Supratau. Navigatoriau, pažymėk žurnale.
O Dieve.
Viskas gerai?
Jėzau Marija. Taip! Tik saugau savo turtą, Krosi.
Išmetu bombas.
Bombų skyrius uždaromas. Aviacinis taikiklis saugus.
Bombarduotojas pilotams, lėktuvas jūsų.
Supratau.
Navigatorius pilotui.
Dar vienas posūkis į kairę 106 laipsniais į susitikimo vietą.
Supratau, vykdau.
Pilotas viršutiniam bokšteliui. Kaip Bidikas?
Viršus pilotui. Pataikė į dešinįjį bortą.
Jis atsilieka.
Supratau. Stebėkit jį.
O, šūdas. Neša į dešinę.
Taip, ketvirtas variklis atrodo nekaip.
Mes gerokai atsiliekam.
Jungiu maksimalią galią. Įjunkime pagrindinio variklio siurblius.
Jei veikia ketvirtas variklis, gal veiks ir kiti.
Gerai, pašildykime juos aušintuvais.
Pažiūrėkim, ar padės.
Ne. Blogiau.
Šūdas. Ką gi. Išjunk.
Mes iškrentam. Pranešime Klivenui.
„Redmeat 3“ praneša „Redmeat Lead“.
Netekome dviejų variklių. Nepasivejame jūsų.
Teks pasitraukti. Baigiau.
Supratau, „Redmeat 3“. Problemos su kuru?
Nėra. Artilerija numušė pirmą variklį.
Ketvirtas leido dūmus ir strigo.
Viską išbandėme. Atsijungiu.
Supratau, „Redmeat 3“. Palaukit.
„Redmeat Lead“ praneša „Pacer Lead“.
„Redmeat 3“ neteko dviejų variklių ir gali prarasti trečią.
Jie nepasivys.
Supratau.
„Zootsuit Lead“ praneša „Zootsuit“. Turime atsiliekantį.
Mes skrisime lėčiau ir liksime su juo. Laukite instrukcijų.
Sumažinkime greitį iki 200 km/h.
Viskas bus gerai.
Pravartu turėti draugų aukštuose postuose. Ką, Dikai?
Pakartok.
Krosbi, perskaičiuok viską pagal naują greitį
ir sugalvok, kaip pargabenti mus namo. Supratai?
Supratau, vade!
- Duokit man minutėlę. - Gerai.
- Aš sužeistas! Aš sužeistas! - Jėzau, Krosai! Ką?
Ne, ne. Aš sveikas. Netikras pavojus.
Krosbi, man reikia plano.
Ruošiu. Tuojau, pone.
Navigatorius vadovaujančiam pilotui. Mes…
Ei, Krosbi, nesupratau nė žodžio.
- Krosbis majorui? - Rodos, jūsų žinutė…
Negirdim jūsų! Po velnių.
Galite patikrinti, ar jūsų mikrofonas įjungtas ir veikia?
Majore.
- Krosbi, negaliu… - Majore. Majore.
Siūlau skristi 244 laipsniais į pietvakarius, į Šetlandą.
Išskridę už Norvegijos
pakilsime į 1 400 m aukštį ir pasislėpsime už debesų.
Pasiekę Škotiją skrisime tiesiai į pietus.
Tad jei Bidikui teks nutūpti, bent jau padarys tą ant žemės.
Gerai. Toks ir bus planas.
- Ei! 244? - Supratau, 244!
- Kursas 244. - „JU-88“ 10.00 val.
Jie leidžiasi žemiau!
Jie nori numušti Bidiką. Užkurkit jiems pragarą.
Jėzau, nedaug trūko!
Viršutinis bokštelis pilotui. „JU-88“ nuskrenda.
Supratau. Stebėkit toliau.
Supratau.
„Redmeat Lead“ praneša „Pacer Lead“. „JU-88“ lėktuvų nebėra.
- Bidikas su mumis. - Supratau, „Redmeat“. Smagu girdėti.
Gerai, laikykimės 244 kurso.
Supratau. Suku 244 laipsniais.
„Pacer Lead“ praneša „Redmeat 3“.
Laikykitės. Liksime su jumis kiek galėsime. Baigiau.
Supratau „Pacer Lead“. Ačiū.
Negalime daugiau taip. Esame lengvi taikiniai.
Jei to nedarysime, Kurtas ir jo vyrai žus.
Nepaliksime jų.
Taip, pone.
Pilotas įgulai, leidžiamės žemiau 3 km.
Pilotas navigatoriui. Mes jau virš Škotijos?
Krosi!
Taip.
Taip, pone. Artėjame prie kranto.
„Zootsuit Lead“ praneša „Zootsuit“. Skrendame virš Škotijos.
Nusileiskim į 1 200 m ir pažiūrėkim, ar pavyks nutupdyti „Redmeat 3“. Atsijungiu.
Šaunuolis, Krosi.
Netenkame trečio variklio. Galime užgesti.
„Redmeat 3“ praneša „Pacer Lead“. Netenkame trečio.
Leidžiamės ir prašome avarinio nusileidimo.
Supratau, „Redmeat 3“. Sėkmės.
Ką gi. Padidinkime greitį nusileisdami.
Pilotas įgulai. Pasiruoškite kietam nusileidimui.
Gera vieta nusileisti.
Leisimės tiesiai. Nuleidžiu važiuoklę.
Pilotas įgulai. Pasiruoškite nusileidimui. Gali būti kietokas.
Dešinysis ratas nusileido.
- Kairysis nusileido. - Galinis nusileido!
Greitis – 185 km/val.
Tu per žemai. Per žemai.
- Pilotas įgulai. Laikykitės. - Pasiruoškite smūgiui!
Laikykitės.
O, ne. O, ne.
FREIZERBERIS, ŠKOTIJA
Nebuvo labai blogai, ką?
Na… Kulkos taip zvimbė,
kad nė negalvodamas užsidėjau ant galvos… Turbūt prišalo.
Bet tuomet dalis ėmė bėgti per veidą.
Pamaniau: „Po šimts, Krosbi. Po šimts, tave sužeidė.“
Taip, žinoma, pasakotum apie savo mirtį.
Minčių siautėjimą galėčiau paverst olimpiniu sportu.
Šiandien tiek vėmiau, kad baigiu tave pavyti.
Dukart išploviau plaukus, bet vis tiek užuodžiu.
Nori pauostyti? Taip, šok šen.
- Ne. Ne. Pasitrauk. - Ne, nagi.
Aš tave apvemsiu. Tau teks išsiplauti.
- Štai jis! - Šlykštu.
Kaip sekasi, Burbule?
- Geriau nebūna, pone. - Gerai.
Ieškojau tavęs.
Atsiprašau, majore.
Už ką?
Grįždamas nepranešinėjau apie progresą.
- Suklydau dėl susitikimo… - Žinau.
Ta tyla išmušė iš vėžių vokietpalaikius.
Tai, ir nusileidimas. Hardingas siaubingai tavimi didžiuojasi.
Taigi, pervesiu tave į Bleiklio komandą visam laikui.
Burbule, sveik. Surasim tau naują lėktuvą.
O, Krosi, duosim tau tikrą pravardę.
Pas juos jį vadina Bingu.
Bingas Krosbis? Galim labiau pasistengti.
Nebent moki dainuoti. Moki dainuoti?
- Ga… - Kaip asilas.
Ne. Tik baubti, pone.
Aš irgi nemoku, bet dainuoju garsiai.
Po galais, svarbiausia, kad darytum tą iš širdies.
Pasimatysime klube, Krosi. Mano sąskaita.
- Labanakt, Burbule. - Pone.
Labanakt, pone.
Jam mano pravardė per paprasta?
Jei gyvenčiau iš naujo, nė nemėginčiau tapti pilotu.
Būčiau radistu.
Tereikėtų galvoti apie dažnius.
Beje, ačiū.
Dar paturėk. Jis tau padeda.
Ką sakė dama? Užsiminė apie mane?
Ar užsiminė?
Ne, rodos, pamiršo.
„P. S. Perduok Burbului nuo manęs linkėjimų.“
Žinau, kas tau patinka. Jos autografas.
Ponia Džinė Krosbė.
- Niekaip negali patikėti? - Ne, negaliu.
Taip.
Ilsėkis.
Ačiū, kad atėjai.
Vienas, du, vienas, du, trys, keturi.
Žinai, ko trūksta?
- Nieko. - Vokalo.
Netrūksta.
Aš padainuosiu.
Džekai, ar man padainuoti?
Ne.
- Man padainuoti? - Ne.
Ką gi. Jūs teisūs.
Tai – mano daina, Bakai.
Dar niekad saulė nešvietė Taip skaisčiai
Dar niekad viskas Taip puikiai nesiklostė
O dienos Bėga
Kai meilė – širdy Jos šuoliais lekia
Mano liūdesys Jau liko praeity
Nuo šiol dangus Bus giedras
Pirmyn, vyrukai.
Kasdien nuo ryto iki vakaro. Tik tą noriu pasakyt.
Tu girtas.
Jei manęs nerasit, vyručiai, būsiu ten ir ją viliosiu.
- Palinkėkit man sėkmės. - Generolo Spaco dukrą
ar tą kitą?
Tą kitą. Eleną.
Tokių turėtų būti daugiau.
- Du žali, ką? - Taip.
Du doleriai, kad prajuokinsiu ją per minutę.
Mielai pažiūrėsim, kaip ji tave atstums.
Minutę. Maždaug tiek laiko užtruksi, kol nueisi iki baro
- ir atneši visiems dar po bokalą. - Gali eiti.
Ką gi, ačiū.
Klifai, norėčiau viskio ir telefono.
- Tuojau. - Bakai. Iganai.
- Pone? - Jums skambina.
Kas?
Operatore, šalia manęs – majorai Klivenas ir Iganas.
- Bakai? Bakai? - Taip.
- Sveikas, Bakai. Čia tu? - Kurtai.
- Kurtai! - Bakai? Bakai?
Taip, čia Bakas ir Džonas. Kur jūs atsidūrėt?
Tikrai geras klausimas.
Bet mes gyvi ir sveiki.
Ei, kur aš?
- Kur tu? Velnio šiknoj, sūnau! - Kur aš?
Mes čia pridarėm truputėlį netvarkos.
Bet žmonės tikrai labai malonūs ir mumis rūpinasi.
Pasirodo, jie ne taip jau myli anglus.
- Bet aš jiems patinku, nes esu airis. - Tu nesi ai…
Aš – airis!
Ei. Mano šeima – airiai. Sakiau tau. Esu amerikietis, bet vis tiek.
Bakai, taip. Palauk.
Norėjau tau paskambinti.
Ačiū, Baki. Ačiū jums abiem.
Kad išgelbėjot mūsų šiknas.
Aš rimtai.
Taip, gerai. Na, tik greitai sugrįžkit, Kurtai.
Mes tavęs pasiilgom, Kurtai. Džiaugiamės, kad tu gyvas.
Taip, Džonas sako, kad pasiilgo savo šaukštelio.
Aš – didelis šaukštas, pameni?
Šiąnakt bus šalta, Kurtai.
Klausyk, aš su juo susilažinau.
Dėl ko susilažinai?
Kad prajuokinsiu tave per mažiau nei minutę. Du doleriai.
Du doleriai? Tikrai nemažai.
Taip. Tikrai. Bet aš su tavim pasidalinsiu.
Deja, nemoku juoktis paliepta. Pasakysi kokį juokelį?
Taip, norim juokelių.
Gerai.
Kodėl begemotų apvalios pėdos?
Nežinau. O kodėl?
Kad brakonieriai nesuprastų, į kurią pusę begemotai nubėgo.
Pataikei tiesiai į dešimtuką.
Kuo tu vardu?
Daglasas. Džeimsas Daglasas.
Krosi.
Kaip sekasi, bičiuliai?
Gerai. Kaip tau?
Nerealiai.
Taigi, klausyk, Krosi.
Loganas pereina į pulką.
Tad mums reikės naujo grupės navigatoriaus.
Norėjau paklausti, gal galėtum ką rekomenduoti?
O, varge. Tai – labiau darbas biure. Misijų planavimas, taip?
Bet jei tavo grupė vadovaus, tu irgi skrisi.
Niekas neateina į galvą?
Burbulas. Leitenantas Peinas, pone.
Jis išmano tuos reikalus ir puikiai suplanuoja.
Jis – tikras genijus.
- O tu? - Aš?
Taip. Šiandien puikiai pasirodei.
Ne, klausykit. Dirbau su Burbulo duomenimis,
ir tai užtrukau amžinybę, kol subūriau grupę.
- Hari. Galiu tave vadinti Hariu? - Taip.
Tu sugrąžinai grupę namo.
Nutupdei Bidiką Škotijoje. Gyvą.
Man pasisekė.
Pirmyn!
Eime, visi. Dviračių lenktynės valgykloje. Kas dalyvauja?
- Aš! - Aš.
Nagi!
Aš irgi.
Dviračių lenktynės valgykloje.
Ei. Statysi pinigus šiose lenktynėse?
Ką gi. Trys, keturi, penki. Gerai.
Rangas turi savo privilegijas, vyručiai.
Iš kelio.
Matau, pinigai byra. Tikiuosi, jie atiteks man.
- Pastačiau penkis už tave. - Susitarkim.
Vienas ratas iki karininkų valgyklos, du ratai iki sąrašinių valgyklos.
- Pasakysiu. Visiems pasakysiu. - Kai išgirsit šūvį, važiuokit.
Pasiruošę?
Pirmyn, Gremai.
Rankas ant vairo, vyručiai!
Neškit subinę ten.
Greičiau, greičiau!
Nagi.
Pirmyn!
Nagi!
Greičiau! Nagi, greičiau!
Nagi, Baki! Nesustok!
Judinkitės!
Pirmyn!
Štai taip.
Tuoj aplenksiu, Bakai. Sėdžiu tau ant uodegos.
Nepavysi tu manęs, Baki.
Ei, greičiau!
Greičiau, Iganai. Storašikni tu.
Pralaimėjai.
Palaukit!
Negirdit sirenų?
Visi darbuotojai, slėpkitės.
Būkit budrūs, bičiuliai.
Ką gi, į slėptuves.
- Aš tave aplenkiau. - Paskubėk.
Greičiau.
Rodos, puola Norvičą.
Vargšeliams nepasisekė.
Taip. Mes galim būti kiti.
O, mes ištversim.
Sako lošėjas.
Jei už ką ir statyčiau, tai už mus, Bakai.
Kalbi kaip mano tėvas, Džonai.
Mano tėvas mėgo išgerti.
O išgėręs jis lošdavo.
Nesuskaičiuosiu, kiek naktų man teko nakvoti ant suolelių
smuklėse ir arklidėse Kasperyje.
Nesvarbu – sportas, žirgai, šunys,
kortos –
jis visad statydavo.
Ir dažniausiai pralaimėdavo.
Bet jis nesiliovė.
Visad sakydavo man, kai sėkmė nuo jo nusisukdavo:
„Geilai, šįkart tikrai jaučiu.“
Vis ieškodavo lengviausio kelio.
Bakai.
Štai kodėl nemėgsti sporto.
Tas šūdžius iš KOP buvo teisus. Tos dieninės misijos yra savižudybė.
Tuomet kodėl jam nepritarei?
Nepatiko, kaip jis tą pasakė.
Jei jau neloši, ką tuomet darysi?
Mes išvesime savo vyrus.
Tikrai.
KITOJE SERIJOJE
Jaučiu, kad šįkart galime.
Manau, galime padaryti rimtos žalos.
Majore?
Kodėl ta raudona linija eina iki pat Afrikos?
Turbūt galvojat,
kad teks daug skraidyti virš vokietpalaikių teritorijos.
Bet jei mums pasiseks,
neįsivaizduojat, kiek gyvybių galėtume išgelbėti.
Jei susidurtume su karve, jis susiplotų. Su mumis viduje.
Pilotas įgulai, palikite lėktuvą. Lauk.
Padėkit! Nagi!
- Mažyli! - Ištraukit mane! Prašau!
Manau, viskas.
- Pasiruoškit… - Mes liksim ir priimsim smūgį.
Girdi mane?
Išvertė Akvilė Katilienė