Покажи обличчя.
Після опитування звернися в лікарню. Зрозумів?
Будеш?
Ні. Дякую, док.
Дякую.
-Кави, майоре? -Джоне. Кава.
Міс Татті.
-Я заберу. -Дякую.
Нема за що.
СЛІДЧИЙ №1 – №2 – №3
Вилетів з хмар десь на 5:00 згори. Нічого не бачив.
Ви жартуєте? Вони ж як привиди.
Гінтон каже, що бачив чотири парашути, але я – ні.
Небо затягнуте хмарами. Ми були в тумані, лейтенанте.
-Не видно. -Острови?
Боже, я не бачив островів.
Тоді я побачив спалахи пострілів. Не вибухи.
Ті 190-ті пролітали
повз нас з якою швидкістю? 800 км/год?
Парашути? Бачили парашути?
Ні, майоре. Повний хаос.
Нульова видимість. Нічого не розгледиш.
СОРТУВАЛЬНА ПОРАНЕНИХ СЕКЦІЯ 1
Синку, я покажу майору твої рани.
Так, сер.
Обмороження Боссера вимагає більше уваги, ніж ми можемо дати.
Тримайся, Боссер.
Відправимо тебе в лікарню «Редґрейв».
Там усе залікують.
Надіюся, що скоро вернуся в бій.
Хороший солдат.
Вони мусять пам'ятати, де вони.
На висоті 7 600 метрів, температура -45 градусів.
Сеча замерзає на шкірі.
Такі жертви – просто невиправдані втрати для групи.
І це я мовчу про втрату командира.
-Гаґліна? -Так.
Прорвалася виразка шлунка.
Відправив його в Лондон до спеціаліста.
-Ясно. Дякую, док. -Нема за що.
Боже, який же я дурень. На такому холоді
голими руками схопити кулемет.
У тій морозилці? Буває й гірше.
Це більше не повториться.
-Добре. -Джентльмени.
Одужуй швидше, Дікі. Мені потрібен другий пілот.
-Дякую, Курт. -Бережи себе.
Ми з Бакі подумали, що треба випити
з хлопцями. Приєднаєшся?
Дякую, Курт. Я сьогодні пас.
-Добре. -Так.
-Скажеш іншим за мене? -Авжеж. Бувай.
Як ти, Дікі?
За Адамса. За Шмаленбаха.
За Петріка.
І їхніх сміливців.
Краще?
Ти щось відчуваєш?
Так. Мені їх бракує.
Бо я нічого не відчуваю.
Зробиш мені послугу?
-Яку? -Підійди.
Удар мене.
Це наказ. Підходь.
Добре.
Заїдь мені прямо в дзьоба.
-Сюди. -Майоре.
Не треба оцих «майоре». Не треба. Забудь про звання.
-Не видурюйся, старий. -Не видурюватися? Я не дурень.
-Перестань… -Ти ж з Нью-Йорка?
То вдар мене.
Оце я відчув, Курт.
Оце відчув.
Ну все, Мітбол.
Іду знайомитися з новим командиром.
Завтра вранці.
Сьогодні вже завтра.
Похмілля, майоре?
Ні, сер.
До нього ще кілька годин.
Ви ще п'яний.
Кава мене розворушила, сер.
Полковник Гаґлін не оцінив ваших умінь як начштабу.
-Я не оцінив його… -Його польотів?
ҐЕЙЛ КЛЕВЕН
Я не полковник Гаґлін.
Аж ніяк.
-Можна кави? -Зараз.
Дякую.
Хлопці.
Бакі.
Ну?
Мене понизили.
До?
Командира 418-ї ескадрильї.
Вибач, Джек. Хлопці вертаються до мене.
Хочу вернути свій борт.
Гардінґ вважає інакше.
Що? Я начштабу?
-Сучий ти сину. -Це не я.
Рекомендація Гаґліна.
То ви обидва сучі сини.
Начштабу, чорт забирай.
Глянь на це інакше.
ЛеМей каже, що ми найменш дисциплінована
група крила, а ти можеш це змінити.
Я не хочу підтирати тобі зад, Бакі.
-Майоре. -Дякую.
Ти сьогодні рано встав.
Он як?
Був у полковника Гардінґа переді мною?
Я вмію читати догори дриґом.
Я сказав, що армія правильно розуміє твоє лідерство.
Що як командир ескадрильї ти будеш кращим лідером.
Квітів можеш мені не слати.
До пониження я встиг подати запит.
Я хочу написати листи сім'ям загиблих хлопців.
Краще вони дізнаються від мене, а не від якогось незнайомця.
Я допоможу.
Буду вдячний.
Знаєш…
якби все це завершилось,
і в повітрі залишилося лише двоє пілотів…
то були б я й ти, Бак.
На це не розраховуй.
ЗА КНИЖКОЮ ДОНАЛЬДА МІЛЛЕРА
ВОЛОДАРІ НЕБА
ЧАСТИНА ДРУГА
ЧЕРЕЗ ТРИ ТИЖНІ 16 ЛИПНЯ 1943 РОКУ
Усі на B-17 дякували Богу за наземну команду.
У їхній роботі не було слави.
Їм не вручали медалей за латання дір від влучань
та ремонт карбюраторів.
Перші механіки тримали наші літаки в повітрі
на кожному завданні.
Тобто відповідали за життя десятків чоловіків.
ДИКИЙ ВАНТАЖ
Рядовий Кен Леммонс був серед наших найкращих механіків.
Йому було 19 років.
Леммонс!
Кидаю гарячу картоплину.
Страшно гаряча.
Тобі потрібен отакий гак.
Що скажеш?
З сіллю й перцем, як ти просив.
-Ідеально. -Щось іще?
Глянь сюди.
З цієї пташки крапає олива.
-Бачиш? -О так.
Завтра її заберуть, а ми почистимо майданчик.
Чим будемо чистити?
-Вогнем! -Вогнем.
-Що? -Вогнем.
-Допомога не завадить. -Так.
-Що сталось? -Тренувальний політ.
Рано й повільно ввійшов у розворот.
І заглух.
Хто це був?
Новенький з 349-ї.
Барнгілл.
Шість бортів за неповні три тижні.
Ми все ще чекаємо на заміну бортів з Подінґтона.
Надіюся, один чи два отримаємо через тиждень.
Добре.
Білл, забереш обидва.
Дякую, сер.
І останнє: ми втратили вже 66 членів бойових екіпажів.
З початкових 350 людей.
Поки не прислали нових,
мусимо обходитися тими, що є.
Тернер, якщо сьогодні прийде завдання,
частина твого екіпажу полетить
-з 349-ю. -Так, сер.
-Бак, тебе це теж стосується. -Так, сер.
Усе. Вільні.
Так, сер.
Ну от. Банк заберу я.
-Не забереш. -Дивіться.
-Який нарваний. -Давайте, маленькі. Давайте!
Ось як треба! Ось як треба.
Квін, я ще не бачив, щоб комусь так не щастило.
Ех.
У грі в кості.
Надіюся. Бо якщо загину я, загинемо ми всі.
-Веселіше. -Так.
Виправили.
Еліс з Далласа.
-Наша фортеця Еліс. -Наша дама Еліс.
-Дама! -Ще й яка.
Томмі.
Майоре.
-Ліл. -Джоне.
-Майоре. -Майоре Дай.
Шість віскі з імбирним пивом.
-Зараз. -Захоплююся американцями.
У повітрі посеред білого дня, ігноруючи всі мінуси.
Не розумію, про що ви, капітане.
Не зважай, хлопчику. Це до старших.
Філософське питання.
Ми бомбимо вночі, бо нам байдуже, куди вцілимо – головне, щоб у німців.
Скидати бомби вдень – самогубство.
Передбачаю, що американці змінять стратегію
через жахливі втрати, яких ви не зможете уникнути.
Розрахунки.
-Розрахунки? -Може, якби ви бомбили
вдень, то влучали б у цілі.
Набіса ви, британці, говорите про розрахунки в множині?
Бо їх більше, ніж один.
-Бо їх більше, ніж один. -Вас теж більше, ніж один.
Але я міг би всіх вирубити.
-Тихо. -Мабуть, з одного удару. З одного.
-Краще промочіть горлянки. -Вибачте.
-Боже. -Дякую, Крос.
-Ти чудо. -Імбирне пиво.
Мій герой.
Може, пісню? Майоре, чув, ти співаєш.
-Обирай. Яка твоя улюблена? -Чудово.
Знаєте, що любить майор?
-Бейсбол. -Точніше «Янкіс».
-Так. -Мій друг Бак
вважає спорт марнуванням часу.
Йому байдужий не лише спорт. Правда, Бак?
Тобі ж усі байдужі, так?
Окрім тебе, Курт.
Як же не похизуватись.
Наприклад, пам'ятаєш Воллу-Воллу?
-Так. -Був візит з авіакрила.
Клевен зразу сповільнює мотори Голленбека.
Щоб усім запам'ятатись, летить над вежею,
-вимкнувши всі мотори. Я… -Ні, три мотори.
-Один працював. -Я пам'ятаю,
-він звав тебе «Моторний Клевен». -Гей.
Історію розповідаю я. Вона моя. Моторів було чотири.
І от я бачу, як борт пливе на восьмиметровій висоті над смугою.
Так. Було тихо, як у могилі.
Краса.
Усе життя про таке мріяв.
За це вип'ю.
Безмоторний Клевен.
Безмоторний Клевен. Ви слухайте.
Майоре, ви хотіли б бути бойовим пілотом?
Бак і є бойовий пілот. Бойовий пілот, який літає на комерційному.
-Як і ти, Бакі. -Як і ти.
Баблз.
Дозвольте уточнити. Ти Бак, а він Бакі?
Ага.
У 100-й що, нестача позивних?
Ні. Лише нестача кадрів.
Жаль.
Так. Жаль. Що?
Я сказав, що жаль.
Кадрів було б більше, якби ви літали вночі.
От навіщо таке казати?
Мабуть, мені набридла взаємна дрочка
з того краю стола.
Не знаю, що це значить.
Що це значить?
-Ти зрозумів? -Ні.
Що це значить?
Можемо й самі побавитися в спорт. Що скажете?
Будь-хто з вас підійде.
-Прекрасна думка. -Авжеж.
Гей. Спокійно.
Цього візьму я. Будь ласка. Буду тобі винен.
Я сам, добре?
-Будь ласка. Я сам. -Будеш у мене в боргу.
-Дівчатка, ходімо. -То що?
-Після вас. -Правильно.
Він чудовий хлопець, але недавно мав гонорею.
Щоб ти знала.
Це тобі.
«Королівські повітряні сили»?
-Радше королівські засранці. -Гей!
Довго це не триватиме. Покажемо їм, з якого ми тіста.
Аякже.
Чому такий спорт тебе цікавить?
Бокс?
Випробування мужності.
Он як?
Справжня перевірка твоєї волі до боротьби,
якщо бій сам на сам.
То ти не любиш командних видів спорту?
Як ти став командиром літака, який веде ескадрилью на війну,
у якій ти не хочеш програти,
не люблячи командних видів спорту?
Я просто сплю спокійно, коли одна сторона розбиває другу.
Так. Усі ми – це просто уніформи.
Ти ж знаєш?
Ви ж любите все робити вночі, Браяне.
Ого.
Гей! Давай.
Що, відчув?
-Розступіться. -Бачите, хто й уночі влучає?
Що я казав?
-Він у порядку? -Сер, я поможу. Вставайте.
-Забагато цього. -Забагато…
Ось що це було.
Придумав тобі кличку, і це не Бак!
Боже мій.
-Кінець шоу. -Не чіпайте ірландців!
-За мною. -Жаль. Як жаль.
Яка ганьба.
Британські й американські повітряні сили
мали цілком різні підходи до бомбардування Німеччини.
Американці вдавалися до денних точкових бомбардувань
для знищення конкретних військових та економічних цілей.
Британці, які воювали з нацистами майже чотири роки…
ПОВЕРНУТИ ГІТЛЕРОВІ
…практикували нічні килимові бомбування.
Вони були безладні й смертоносні,
а тому ефективніші з британського погляду.
Є лише одне пояснення, чому американці вдавалися
до таких складних і небезпечних точкових бомбардувань.
Бомбовий приціл «Норден».
За винятком атомної бомби,
це була найбільш засекречена воєнна таємниця.
Уночі, коли екіпажі спали,
вся база невтомно працювала,
щоб підготувати плани польотів, спорядження та літаки.
Від боєприпасів до розвідданих,
нас готували до кожного завдання.
Ці люди лишалися на базі,
але якоюсь мірою були з нами в кожному польоті
й напружено чекали нашого повернення.
-Майоре Іґан. -Чую.
-Сер. -Так.
Ставлю блок сигарет, що ми знову летимо знизу.
-Думаєш? -Струнко!
Вільно.
Усім доброго ранку.
Доброго ранку.
На сьогоднішньому завданні авіакрило вестиме 100-та.
Майор Іґан буде командиром крила
на борту у Блейклі.
А наша ціль
сьогодні…
база підводних човнів у норвезькому Тронгеймі.
Майоре, у нас проблема.
-Яка? -Баблз.
Паскудно йому.
Я полечу.
Це вже навряд.
Які ще варіанти?
Ого, Баббз. Гівняно виглядаєш.
Не треба компліментів.
На.
-Ми очолюємо крило. -Що?
-Я не очолю крило, Баблз… -Очолиш.
Усе як на звичайному завданні.
Збір ескадрильї на 600 метрах над «Сплешер-6» на H+0112.
-Ти слухаєш? -Ґрейт-Ярмут. Так.
Не нервуйся. Крос, візьми.
Моя щаслива снігова куля.
Верни її.
О боже.
Тиск у підкачувальній помпі?
Помпи працюють. Тиск нормальний.
Кількість пального?
Достатня. Можемо вилітати.
Вітаю на борту, лейтенанте.
-Спішив, як міг, майоре. -Добре.
Облаштовуйся й готуйся до зльоту.
Ми не повинні всіх затримувати.
Слухаюсь.
Запускаю перший.
Доброго ранку.
Даґлас.
Гаррі Кросбі.
Як Бінґ?
-Ага. -А ти співаєш?
З хору мене вигнали.
Зараз ми.
Добре.
Удачі, хлопці.
Сто десять, сто тридцять, сто п'ятдесят, сто шістдесят.
Шасі підняті.
Тяга для набору.
Ти в нормі?
Питаю, чи ти в нормі?
Так. Просто…
Я вперше веду крило.
Я бачив, як Баблз вів мільйони разів.
Не так і важко.
-Готові до прибирання? -Так.
-Так? Почали! -Так!
-Починаємо. -Я збоку.
Де лити? Тут?
Тут лити?
Що треба казати?
Обережно, вогонь!
Ти глянь.
Отак чистять місця стоянки.
Страшенно гаряче.
УЗБЕРЕЖЖЯ НОРВЕГІЇ 30 ХВИЛИН ДО ЦІЛІ
Бомбардир – командиру. Я вийму запобіжники підривачів.
Прийняв.
Штурман – командиру. 95-й на 3:00.
Прийняв, штурмане. Бачу.
Командир – хвостовому. Що у вас?
Майоре, залежно, що вас цікавить.
Група Бака у строю «V».
Проте інші летять якоюсь змійкою.
Усі розкидані.
Командир – верхній турелі.
Пустіть сигнальну ракету, щоб усі стали в стрій.
Виконую.
Давайте, хлопці. Щільніше.
Пілот – штурману. Новий курс?
Кросбі?
Лейтенанте, прокинься.
Кросбі, курс?
Направо на 017.
Прийняв. 017 градусів.
-Чудово. Тебе нудить. -Тільки спочатку. Тоді проходить.
Нікому не кажи.
Надінь маску й стеж за картами. Швидко.
Готовність повернути на вихідну точку.
За моїми підрахунками от-от будемо там.
Що там таке? Ми не мали б уже повертати?
Усе гаразд, Курт. Ведучий розбереться.
Ага.
Командир – штурману. Як ідемо, Кросбі?
Усе добре, сер.
Просто… вираховую курс, майоре.
Он де ти.
Направо на 075 градусів.
Дев'ять хвилин до вихідної точки. Бачу димову завісу фріців.
Прийняв, Крос.
Направо на 075 градусів.
Виходимо на ціль. Ще раз направо на 140.
Розриви на 12:00.
Тримайтеся, хлопці. Ще трохи.
Бомбардир – пілоту. Бачу ціль. Готуйте автопілот.
Прямий курс на приладовій швидкості 250. Автопілот увімкнено.
Пілот – бомбардиру. Літак ваш.
Прийняв. Літак мій. Відкриваю заслінки бомбового відсіку.
Чорт. Близько.
Чорт.
Нижній – екіпажу, розриви на 11:00 внизу.
Боковий – екіпажу! Розриви на 3:00 прямо!
Цілий?
Ага.
Лінза.
Ісусе.
Сильне влучання в третій.
Чорт!
У першому також падає тиск.
Ага, пальне б'є гейзером.
Перекриваю пальне. Переводжу у флюгер.
Суміш і дросель.
Хвіст – Клевену. Біддіка підбили.
Боже. Прийняв. Штурмане, зафіксуй.
Господи.
Усе нормально?
Боже, так! Просто прикриваю причандали, Крос.
Бомби пішли.
Закриваю заслінки бомбового відсіку. Приціл закрив.
Бомбардир – пілотам, літак ваш.
Прийняв.
Штурман – пілоту.
Ще раз наліво на 106 до точки збору.
Виконую.
Пілот – верхній турелі. Як Біддік?
Верхній – пілоту. Влучили в правий борт.
Він сповільнюється.
Прийняв. Приглядай за ним.
Зараза, тягне праворуч.
Четвертий мотор в кепському стані.
Ми дуже відстаємо.
Переходжу на максимальну потужність. Ввімкнути підкачувальні помпи.
Відмовляє четвертий, а, може, й інші.
Підігріємо їх інтеркулерами.
Глянемо, чи допоможе.
Ні. Стає гірше.
Чорт. Добре. Вирубай.
Вибуваємо зі строю. Треба повідомити Клевена.
Редміт-3 – лідеру Редміт.
Відмовили два мотори. Ми за вами не встигаємо.
Вибуваємо зі строю. Прийом.
Прийняв, Редміт-3. Щось з пальним?
Ні. Влучили в перший мотор.
Четвертий пахкав і трясся.
Ми все спробували.
Прийняв, Редміт-3. Очікуйте.
Лідер Редміт – лідеру Пейсер.
Редміт-3 втратив два мотори і може втратити ще один.
За нами не встигають.
Прийняв.
Лідер Зутсют – групі. У нас відстає літак.
Ми скинемо швидкість і лишимося з ним. Чекайте інструкцій.
Скинемо до 200.
Виконую.
Добре мати друзів у високих колах, скажи, Дік?
І не кажи.
Кросбі, обрахуй курс на новій швидкості
і розберись, як долетіти до бази.
Виконую, командире!
-Хвилинку. -Добре.
-Я поранений! -Боже, Крос! Що?
Нічого, все нормально. Фальшива тривога.
Кросбі, потрібен план.
Працюю над цим. Зараз буде, сер.
Штурман – командиру. Ми…
Кросбі, я не почув ні слова.
-Кросбі – майору? -Твоє радіо…
Ми тебе не чуємо! Прокляття.
Перевір справність мікрофона.
Майоре.
-Кросбі, я не… -Майоре.
Ідемо на 244 і до Шетландських островів.
Коли відлетимо від Норвегії,
вийдемо на 1 400 метрів і сховаємося серед хмар.
Від Шотландії летимо прямо на південь.
Тоді, якщо Біддіка чекає аварійна посадка, то хоча б на суші.
Добре. План є.
-Гей! 244? -Так, 244!
-Ідемо на 244. -Юнкерси. На 10:00, наш рівень.
Знижуються!
Хочуть збити Біддіка. Влаштуйте їм пекло.
Боже, прямо поряд!
Верхній – пілоту. Юнкерси відходять.
Вас почув. Виглядай наступні.
Виконую.
Лідер Редміт – лідеру Пейсер. Юнкерси зникли.
-Біддік все ще з нами. -Прийняв, Редміт. Радий чути.
Увага, повертаємо на 244.
Виконую. Повертаю на 244.
Лідер Пейсер – Редміт-3.
Тримайтеся. Постараємося лишатися поряд якнайдовше.
Прийняв, лідер Пейсер. Дякую.
Так далі не можна. З такою швидкістю ми легка здобич.
Прискоримось – і Курт загине.
Ми їх не покинемо.
Так точно.
Пілот – екіпажу, ми нижче 3 000.
Пілот — штурману. Ми над Шотландією?
Крос!
Так.
Так, сер. Наближаємося до узбережжя.
Лідер Зутсют – екіпажу. Ми над Шотландією.
Ідемо до 1 200 і спробуємо посадити Редміт-3. Прийом.
Молодець, Крос.
Втрачаємо третій. Наближаємося до швидкості звалювання.
Редміт-3 до лідера Пейсера. Втрачаємо третій.
Ідемо на аварійну посадку.
Прийняв, Редміт-3. Удачі вам.
Наберемо швидкість на зниженні.
Пілот – екіпажу. Готуйсь до аварійної посадки.
Он гарне місце для посадки.
Летимо прямо туди. Випустити шасі.
Пілот – екіпажу. Готуйсь до посадки. Може бути жорстка.
Права стойка є.
-Ліва є. -Хвостове є!
Швидкість 185.
Гей-гей. Дуже низько.
-Пілот – екіпажу. Тримайтесь. -Готуйсь до зіткнення!
Спокійно.
О ні. О ні, ні.
ФРЕЙЗЕРБУРГ, ШОТЛАНДІЯ
Не така вже й погана посадка?
Раптом почався зенітний вогонь,
і я надів, не подумавши. Блювотиння, мабуть, замерзло.
А тоді почало стікати мені на лоб.
Я подумав: «Святі пироги, Кросбі. У тебе влучили».
Ти навіть власну смерть гарно б описав.
Самокопання для мене як олімпійський вид спорту.
Я сьогодні стільки блював, що скоро тебе дожену.
Я двічі помив голову, а запах так і не зник.
Хочеш понюхати? Спробуй.
-Ні. Відійди. -Прошу.
Я зараз на тебе наблюю. Доведеться знову мити.
-От і він. -Гидота.
Як ти, Баблз?
-Добре, як ніколи. -Чудово.
Тебе я шукав.
Вибачте, майоре.
За що?
Я цілий політ вам не доповідав.
-Переплутав місце збору… -Знаю.
Радіотиша спантеличила німаків.
Вона й різке зниження. Гардінґ тобою вражений.
Тому я переводжу тебе в екіпаж Блейклі.
Баблз, одужуй. Знайдемо тобі новий борт.
Крос, треба придумати тобі нову кличку.
Вдома його звали Бінґом.
Бінґ Кросбі? Банальщина.
Хіба що ти співаєш. Ти співаєш?
-Я… -Як віслюк.
Ні. Не попадаю в ноти.
Я теж співаю погано, зате голосно.
Якщо вкладати всю душу, голос не має значення.
Побачимося в клубі, Крос. З мене випивка.
-Добраніч, Баблз. -Сер.
Добраніч.
У мене банальна кличка?
Якби можна було почати з нуля, я б не ставав пілотом.
Став би радистом.
Не треба думати ні про що, крім частот.
До речі, дякую.
Поки що лиши собі. Бачу, вона тобі помагає.
Що там дружина? Мене згадувала?
Чи вона тебе згадувала?
Ні, здається, забула.
«P.S. Передавай привіт Баблзу».
Я знаю, що ти любиш найбільше. Її підпис.
Місіс Джин Кросбі.
-Ти ж і досі не можеш повірити? -Не можу.
Так.
Відпочивай.
Дякую, що зайшов.
Раз, і два, і раз, два, три, чотири.
Знаєш, чого бракує?
-Нічого. -Вокалу.
Аж ніяк.
Я заспіваю.
Джек, мені заспівати?
Ні.
-Мені заспівати? -Ні.
Добре. Правду кажеш.
Це моя пісня, Бак.
Ніколи ще сонце Так не світило
Ніколи ще так Усе добре не йшло
Як же дні собі поспішають
Коли ти з коханою Час пролітає
Похмурі дні Минули давно
Блакитне небо Не підвело
Давайте, хлопці.
Цілий день, і так щодня. Ось про що я.
Ти п'яний.
Якщо мене не побачите, я буду там, заливатиму до неї.
-Удачі мені. -До дочки генерала Спатца
чи її подруги?
До подруги. Гелен.
Таких, як вона, нам треба значно більше.
-Ставлю два бакси. -Ага.
Два бакси, що розсмішу її за хвилину.
Якщо вона тебе відшиє, то буде видовище.
За хвилину. Саме стільки часу треба, щоб ти сходив до бару
-і взяв нам ще випити. -Домовились.
Дякую.
Кліфф, мені скотч і телефон.
-Зараз буде. -Бак. Іґан.
-Сер. -Тобі дзвінок.
Від кого?
Оператор, майори Клевен та Іґан біля мене.
-Бак. -Так.
-Бак, це ти? -Курт.
-Курт! -Бак?
Так, це Бак і Джон. Де ти зараз?
Це дуже хороше запитання.
Але ми живі й здорові.
Гей, де я?
-Де ти? В чорта на болоті! -Де я?
Ми тут трохи наробили біди.
Але люди дуже приємні й про нас дбають.
Виявилося, що вони теж недолюблюють англійців.
-А я їм подобаюсь, бо я ірландець. -Ти не ірл…
Я ірландець!
Моя сім'я з Ірландії. Я американець, але все одно.
Бак, хвилинку.
Я захотів подзвонити.
Дякую, Бакі. Дякую вам обом.
За порятунок.
Серйозно.
Так. Вертайся сюди скоріше, Курт.
Ми скучаємо. Радіємо, що ти з нами.
Джон каже, що йому нема кого обіймати.
Це я його обіймаю вві сні, ти що?
Сьогодні мені буде холодно, Курт.
Слухай, ми з ним уклали парі.
Яке парі?
Що я розсмішу тебе за хвилину. На два долари.
На два долари. Нічогенька сума.
Так. І я поділюся виграшем з тобою.
На жаль, я не вмію сміятися без причини. Розсміши мене.
Так, розкажи анекдот.
Добре.
Що спільного між гіпопотамом і «Зіппо»?
Не знаю. Що?
Перший запальний, а друга – запальничка.
Прямо в яблучко.
Як тебе звати?
Даґлас. Джеймс Даґлас.
Крос.
Як вечір, хлопці?
Добре. А в тебе?
Прекрасно.
Дивись, Крос.
Лоґана підвищили.
Тому нам потрібен новий штурман групи.
Може, когось порекомендуєш?
Ох, це ж більше офісна робота. Планування завдань.
Коли група вестиме, все одно літатимеш.
Маєш когось на думці?
Баблз. Лейтенанте Пейн, сер.
Він прекрасно літає, але й дуже добре планує.
Справжній геній планувань.
-А ти? -Я?
Так. Ти сьогодні добре впорався.
Ні, я працював за розрахунками Баблза
і все одно дуже довго організовував групу.
-Не проти, якщо я зватиму тебе Гаррі? -Не проти.
Ти вернув групу на базу.
А Біддіка — в Шотландію. Живим.
Мені пощастило.
Ходімо!
Усі за мною. Перегони на великах в їдальні. Хто зі мною?
-Я! -І я.
Та ну.
І я.
Перегони на великах в їдальні.
Хочете зробити ставку?
Так. Три, чотири, п'ять.
Звання дає фору.
Розступіться.
Бачу, по руках ходять гроші. Надіюся, ставите на мене.
-П'ять на вас. -Умови такі.
Коло по офіцерській їдальні, два кола по солдатській.
-Я скажу. Я всім скажу. -Їдьте після сигналу.
Готові?
Починаймо, Ґрем.
Руки на кермо!
Поїхали.
Ходу, ходу!
Натисніть.
Ходу!
Швидше!
Темпу! Натисніть!
Швидше, Бакі!
З дороги!
Швидше!
Молодці.
Наздогнав, Бак. Я в тебе на хвості.
Бакі, ти мене не наздоженеш.
Натисни!
Не спи, Іґан. Товстодупий.
Ти програв.
Стійте!
Ви не чуєте сирен?
Усім пройти в укриття.
Обережно, хлопці.
Усі бігом в укриття.
-Я переміг. -Швидко.
Бігом, бігом.
Схоже, атакують Норвіч.
Не пощастило бідним засранцям.
Ага. Може, ми будемо наступні.
Ми це переживемо.
Сказав азартний гравець.
Якщо вже на когось ставити, то краще на нас, Бак.
Нагадуєш мого тата, Джоне.
Батько любив випити.
А коли пив – робив ставки.
Не знаю, скільки ночей я спав на лавах
коло гральних автоматів чи на іподромі.
Байдуже що – бейсбол, коні, собаки,
карткові ігри –
він ставив гроші.
І в основному програвав.
Але все одно грав.
Коли йому не щастило, він завжди казав:
«Ґейле, на цей раз виграю».
Завжди шукав коротких шляхів.
Бак.
Ось чому ти не любиш спорт.
Британський козел правду казав. Денні завдання – самогубство.
Чому ти з ним не погодився?
Не сподобалась подача.
Раз ти не азартний гравець, які наші дії?
Поможемо хлопцям це витримати.
Так.
У НАСТУПНИХ СЕРІЯХ
Думаю, це буде щось велике.
Ми завдамо серйозних уражень.
Майоре.
Чому червона лінія йде аж до Африки?
Ви думаєте,
що це надто довгий політ над територією фріців.
Та в разі успіху
ми врятуємо дуже багато життів.
Якщо ми зіткнемося лоб у лоб, буде акордеон. З нами посередині.
Пілот – екіпажу. Покинути літак.
Рятуйте!
-Малюк! -Витягніть мене! Благаю!
Думаю, нам кінець.
-Готуйся до… -Зустрінемо свою долю тут.
Зрозумів?
Переклад субтитрів: Анастасія Жищинська