VESTFĀLENE, VĀCIJA
Hans!
Amerikaner!
- Amerikaner! - Amerikaner!
Amerikaner!
Viņam ir pistole.
Amerikaner!
Tur ir amerikānis. Viņam ir pistole...
Ejiet iekšā un piezvaniet policijai!
Aši, aši!
Amerikaner!
Mēs negribam tevi nogalināt.
Amerikaner?
Tev karš ir galā.
PAMATĀ - DONALDA MILLERA GRĀMATA
SESTĀ DAĻA
Kad kāda lidmašīna nogāzās, tās ekipāža pazuda.
Pēc nepilniem četriem mēnešiem Torpabotsā
no sākotnējām 35 ekipāžām 32 bija pazudušas.
Mēs par šīm ekipāžām nerunājām.
Tiem, kas turpināja lidot vienā uzdevumā pēc otra,
nācās lavierēt ap viņu rēgiem.
Daži vīri salūza.
Par daudz lidmašīnu bija notriektas un par daudz draugu krituši viņu acu priekšā.
Daži dzēra. Daži kāvās. Daži gulēja, ar ko pagadās.
Katra iespēja aizmirsties tika izmantota.
Es? Es devos uz Oksfordas Universitāti.
Burbuļa nāve man bija smags trieciens,
un pulkvedis Hārdings nolēma, ka man būtu labi pārstāvēt
100. aviogrupu Sabiedroto konferencē.
Tāpēc viņš mani pieteica, un es ar prieku braucu turp.
BEILIOLA KOLEDŽA, OKSFORDA
- Vai Oksfordā jau esat bijis, kapteini? - Nē. Bet man ir milzīgs prieks te būt.
Var gadīties, ka šai ceļojumā jums nebūs daudz laika pilsētas apskatei.
Starp plānotajām lekcijām un saviesīgajiem pasākumiem
jums diez vai sanāks iziet ārpus universitātes teritorijas.
Mums jāiet te.
Ieradīsies pārstāvji no gandrīz visām sabiedroto valstīm un teritorijām.
Noteikti satiksiet apbrīnojamus cilvēkus.
Tā pienāca pirms divām dienām. Ceru, ka nav nekas steidzams.
Mana sieva.
Viņa nespēja paciest domu, ka es vienu nedēļu nesaņemtu vēstuli.
Cik gādīgi!
Vai "sub-alterns" A. M. Vesgeits jau ir klāt? Mans istabas biedrs?
Domāju, ka tikai rīt. Un mēs sakām "subalterns".
-"Subltērns". - Subalterns.
Jā. Nu, Džeims, paldies par ekskursiju.
Nav par ko. Arlabvakaru, ser! Patīkamu konferenci!
Subalterns.
P. S. PASVEICINI NO MANIS BURBULI!
LAIPNI LŪGTI GRAVAS NAMĀ!
Minstere Rozijam bija tikai trešais uzdevums,
bet tik šausminošs, ka pulkvedis Hārdings
lika leitnantam Rozentālam un viņa ekipāžai
nedēļu pavadīt vietā, ko mēs saucām par atpūtas namu.
Viņiem ir zirgi.
Vai tu proti jāt, Rozij?
Bruklinas ebreji ar jāšanu nenodarbojas.
O!
- Labrīt! Sveiki! - Dāmas! Kundze!
- Labdien! - Uzmanieties! Kavalērija.
Laipni lūgti Gravas namā!
Mums ir visi sporta veidi un aktivitātes, ko jūs varētu vēlēties. Tepat uz vietas.
Teniss, riteņbraukšana, volejbols, krokets, izjādes ar dzinējsuņiem.
Un, ja līst lietus, jo šī ir Anglija,
deju zālē ir biljards, kārtis, šahs un badmintons.
Šeit dienaskārtībā ir atpūta.
Maikl, vai pavadīsi vīrus uz numuriņiem?
Protams, kundze.
Nāciet, kungi!
Frensij?
Cik ilgi man te jāpaliek?
Uz to es nevarēšu atbildēt, Robert.
To izlēma komandieris, kad norīkoja tevi šurp.
Bet tu par to vari parunāt ar dakteri Hjūstonu.
Mums te ir vannas un karsts ūdens.
Iesaku izmantot izdevību, kamēr vari.
No kurienes esi?
No 381. grupas. Mēs lidojam kopā.
Tu?
No 100. grupas.
Kad radīsies izdevība, tu ar to potīti varēsi paskriet?
Diez vai.
Domā, to izdarīja mūsu puiši?
Izskatās, ka tas noticis tikko. RAF.
Velns! Šoreiz briti tiešām kaut kam ir trāpījuši.
Labi, labi.
Kas te notiek?
Ko viņi te dara?
Amerikāņi.
Lidotāji teroristi!
Nolādētie amerikāņi!
Nelieši tādi!
Viss labi.
Sargi! Atkāpieties!
Netrakojiet!
Ei, izbeidz! Nesargā viņus! Ko tu dari?
- Lai aizstāvas paši! - Sargi! Sargi!
Ei!
Dakteri Hjūston?
Vai drīkstu ienākt?
Jā, ienāciet!
- Roberts Rozentāls. - Jā.
- Kā šonakt gulējāt? - Labi.
Pielāgoties varētu būt savādi.
Vairumam vīru vajag dienu vai divas.
Patiesībā tieši par to es gribēju ar jums parunāt.
Nedomāju, ka šī vide man palīdz.
Es gribētu atgriezties bāzē.
Jūsuprāt - kāpēc komandieris jūs atsūtīja?
Ko viņš jums teica?
Nē, es gribētu zināt jūsu domas.
Bija uzdevums lidot uz Minsteri.
Gāja smagi, bet man viss labi.
Trīs uzdevumi pirmajās trīs dienās.
Vienā pēcpusdienā 120 kritušu vīru.
Manis starp viņiem nebija. Man viss ir labi.
Jūs jau trešo reizi pateicāt "labi".
Jūs neļausiet man aizbraukt, vai ne?
Protams, ļaušu. Pēc piecām dienām.
Paldies, dakter.
"...debesīs, svētīts lai top Tavs vārds.
Lai nāk Tava valstība. Tavs prāts lai notiek...
kā debesīs, tā arī virs zemes.
Jo Tev pieder valstība, spēks..."
Jāatrod vieta, kur tos suņus aprakt.
"Un neieved mūs kārdināšanā...
bet atpestī mūs no ļauna..."
Viens vēl ir dzīvs.
-"Mūsu tēvs..." - Piebeidz viņu!
"...debesīs, svētīts lai top Tavs vārds.
Lai nāk tava valstība..."
Klaus! Es atradu vietu.
Labi. Nāku.
Roc! Palīdzi man!
Ei, skaties! Viens bēg.
Lai skrien. Tālu viņš netiks.
Indivīda brīvība pret tirāna varas patvaļu.
Pamatus tam lika Magna Carta jeb Lielā brīvības harta.
Tā parakstīta 1215. gadā un ir svarīgs brīvības simbols arī mūsdienās.
Protams, jums, jeņķiem, vajadzēja vairāk nekā 500 gadu,
lai jūsu dibinātāji sacerētu līdzīgu dokumentu.
Un tagad, kara laikā, redzam, ka mūsu kopīgā...
Jā, varbūt, ja mēs 500 gadus nebūtu pakļauti jūsu karaļa tirānijai,
mēs to būtu uzrakstījuši agrāk.
Mums rūpīgi jāpēta iepriekšējie konflikti un šo konfliktu atrisinājumi.
"Jauki, ka ir liesmiņas.
Tur augšā mēdz būt auksti."
- Kapteinis Krosbijs, es pieņemu. - Ak dievs!
Neuztraucies! Esmu redzējusi daudz plikākus vīriešus.
Liela ģimene, maza māja, maz durvju.
Un tu esi?
Subalterna Vesgeita, tava istabas biedrene.
Vai dieniņ!
- Tu gaidīji vīrieti, vai ne? - Nē, es ne... Es tikai... Tas bija...
Jā. Tā ir. Es atvainojos. Es gaidīju vīrieti.
Teritoriālais palīgdienests mums iesaka vārdus slēpt, tādēļ - A. M. Vesgeita.
A ir no vārda "Alesandra", īsāk - "Sandra",
un M ir no otra vārda, ko es paņemšu līdzi kapā.
- Mums par šo jāziņo pārvaldniekam. - Man tas netraucē, ja tev arī ne.
Redzu, ka esi precējies.
Cerams, sieva tev iemācījusi atstāt poda sēdekli nolaistu.
Tur spogulī bija Treisijs vai Geibls?
Tas bija Treisijs.
Un man likās, ka Geibls.
Dabū priekšpusē.
Aiziet! Celies!
LIDOTĀJU FILTRĀCIJAS NOMETNE
FRANKFURTE, VĀCIJA
Puisis pagriezās un teica:
"Ar tiem sasodītajiem amerikāņiem ir trīs problēmas."
Atvainojiet, ka lamājos.
"Viņi par daudz ņemas ar seksu, par daudz pelna un par daudz ir šeit."
Kapteini Krosbij!
Ko jeņķi saka - kāda ir nelaime ar mums, britiem?
Nekas. Tagad atceros.
Mums ir zema seksualitāte, zemas algas, un esam zem Eizenhauera.
Jūs, amerikāņi, pretējam dzimumam tuvojaties mazliet dedzīgāk.
Mēs jaunībā pat nesapņojām mēģināt pārgulēt ar debitanti.
Mēs apmierinājumu meklējām pie istabenēm un bārmenēm.
Tie amerikāņi ierodas un aicina gultā hercogieni,
pat neaizveduši viņu vakariņās.
Man ar cieņu jūs šai jautājumā jāapstrīd.
Istabenes un bārmenes uzskata, ka viņām nav tiesību atteikt saviem darba devējiem,
taču amerikāņu vīrieši ir neatlaidīgi neatkarīgi no šķiras.
Un atvainojiet par izteicienu, bet viņi guļ ar jebko, kas kustas.
Jūs pret mūsu sievietēm izturaties necienīgi.
Tā jūsu spļaudīšanās ielās,
piedzeršanās, ārdīšanās mūsu pabos.
Varbūt, ja jūs saviem čaļiem iemācītu morālo disciplīnu,
viņi neuzvestos tā, it kā pirmo reizi būtu prom no mājām,
dzīvojot ar pilnu krūti.
Visu cieņu, kungs,
bet katra diena var būt viņu pēdējā iespēja dzīvot ar pilnu krūti.
Tāpēc es viņiem pirms nedēļas nogales atvaļinājuma lekciju nelasīšu.
Tu neesi tik lecīgs, lai būtu pilots, bet esi kapteinis.
Tātad - kas? Stūrmanis? Bombardētājs?
Stūrmanis.
Ko īsti dari tu, subalterna Vesgeita?
Apsoli nevienam neteikt?
Zvēru pie mazā pirkstiņa.
Īsti nezinu, ko tas nozīmē, bet izklausās oficiāli.
Esmu stūmēja.
Stūmēja?
Skaidrs.
Kas tas ir?
Esmu laivu stūmēja kopš studijām Kembridžā.
Tiešām?
Tu mācījies Kembridžā?
Taču tur sievietēm īstus grādus nedod, ja spēj noticēt.
Ko tu studēji? Ja neskaita laivu stumšanu, protams.
Nē, tikai to. Ļoti šaura specializācija.
Uzmanīgi!
Ak vai!
- Tev viss labi? - Viss kārtībā.
Amatieri. Pagāja gadi, līdz es iemācījos apieties ar kārti.
Pareizi jākustina plaukstas.
Tu laivu nekad neesi stūmusi, vai ne?
Kas mani nodeva?
Tu esi slikta mele.
Nu, dod man laiku! Es kļūšu labāka. Apsolu.
Tas nav nekas labs.
Redzu, ka jūs joprojām guļat labi.
Teicāt, ka pielāgošanās prasa dienu vai divas.
Kāds attaisnojums ir jums?
Vai ārstiem murgi nevar būt?
Var.
Kāpēc ne?
Jums te ir labas plates.
- Neiebilstat, ja kādu uzlikšu? - Droši.
Par mūziku neko daudz nezinu. Tikai eju cauri kolekcijai.
Šis... Šis ir tas, kā jums trūkst.
Jūs muzicējat?
Nē. Nemāku nospēlēt ne noti.
Visas muzikālās dotības ir tikušas mātei un māsai,
bet es zinu, kas labi skan.
Kur bija jūsu bāze, dok?
Norfolkā. Esmu 96. grupas aviācijas ķirurgs.
Jūsējie kopā ar mums bombardēja Brēmeni.
Mēs zaudējām trīs cietokšņus.
Tas bija jūsu pirmais uzdevums?
Es zaudēju labu draugu.
Pirmais uzdevums arī viņam.
Šis karš...
Cilvēkiem nav paredzēts uzvesties šādi.
- Jūs domājat citādi? - Nē.
Bet, ja redzi, ka ļaudis tiek vajāti, pakļauti,
kaut kas ir jādara, vai ne?
Viņi paši sevi aizstāvēt nespēj, vai ne?
Tad kas mums jādara?
Nē, jums taisnība. Mums kaut kas bija jādara, un...
te nu mēs esam.
Nē, nē. Šis? Šis, šeit?
Šis ir tieši tas, ko nevajag darīt.
Krokets. Izjādes ar dzinējsuņiem, lai kas tas būtu.
Tās ir lapsu medības.
Nav jādodas lapsu medībās.
Un par to nav jārunā. Par to nav jāraud.
Ir jāatgriežas ierindā un darbs jāpabeidz.
Es biju iegājis ritmā, saprotat?
Trīs dienas, trīs uzdevumi, trīs piezemēšanās. Bums, bums, bums!
Kā Džīns Krupa.
Neviens taču neaptur Džīnu Krupu bungu solo vidū, vai ne?
Un pēc divām nedēļām
nelūdz, lai viņš nekļūdīgi atsāk no vietas, kur pārtrauca, vai ne?
Varbūt ne. Bet...
Džīnam Krupam ir jādomā ne tikai par savu ritmu.
Viņš taču atbild par visas grupas ritmu, vai ne?
Nekad nebiju to dzēris bez ledus.
Skotijā mēs uzskatām, ka viskiju atšķaidīt nedrīkst.
- Priekā! Labi. - Priekā!
Liela ģimene. Ja neizrausi uzreiz, izraus kāds cits.
Tu ar savu ģimeni uzturi sakarus?
Esmu briesmīga vēstuļu rakstītāja.
Kad varu, apciemoju.
Ģeogrāfiski viņi ir daudz tuvāk nekā tavējie.
Tomēr reizēm šķiet, ka viņi ir ļoti, ļoti tālu.
Nuja. Mēs viņiem maz ko varam stāstīt, vai ne?
- Jo nedrīkstam, un pat tad, ja... - Kā gan viņi varētu saprast?
Mazliet piebremzē! Neesmu diez ko liels dzērājs.
Pagājusī reize beidzās ar to, ka gulēju viesnīcas numurā uz grīdas bez zābakiem.
Pastāsti!
Jā. Nu, mēs bijām Londonā nedēļas nogales atvaļinājumā
un kopā ar Burbuli spēlējām spēli ar ceturtdaļdolāriem un zābakiem.
Un būtībā es paliku bez ceturtdaļdolāriem un bez zābakiem.
Saproti, nu, tālāk stāsts ir mazliet izplūdis.
Bet pēdējais, ko atceros, ir tas, kā es vannasistabā kopā ar Burbuli vēmu,
un tur bija tikai viens pods.
- Izklausās ļoti romantiski. - Varbūt nolikšu to šeit.
Vai Burbule ir vieglas uzvedības dāma?
Nē, nē, tas ir mans labākais draugs.
Burbulis ir tikai iesauka.
Nu, mums visiem dzīvē vajag kādu, ar ko plecu pie pleca vemt.
Viņš noteikti ir labs draugs.
Viņš bija, jā.
Pagājušajā nedēļā viņš krita.
- Man ļoti žēl. - Tāpēc mani atsūtīja šurp.
Lai dotu atelpu.
Tā bija mana vaina.
Kā tad tā?
Es aizstāju Burbuli grupas stūrmaņa postenī.
Ja uzdevumus būtu plānojis viņš,
varbūt visas tās lidmašīnas netiktu notriektas.
Varbūt Burbulis vēl būtu dzīvs un...
Nē.
Tavs draugs tajā lidmašīnā atradās tikai viena iemesla dēļ.
Ādolfs Hitlers ar saviem rīkļurāvējiem izdomāja, ka grib valdīt pār pasauli.
Un viss.
Tas ir vienīgais iemesls, kāpēc cilvēki šai karā iet bojā.
Nu, šī bija traka diena.
Metam mieru?
Major Īgan, ienāc!
Esmu tavs nopratinātājs. Leitnants Hausmanis.
Lūdzu, sēdies!
Vai ieliet tev viskiju?
Paldies.
Acu gaišumam!
Tādu tostu es nezinu.
Acu gaišumam!
Nu, ar ko sāksim?
Varbūt ar to, ka es biju kādā pilsētā, un kāds nošāva četrus citus gūstekņus.
Ak dievs! Kurā pilsētā?
- Kaut kāda Risheima. Nezinu... - Riselsheima.
Tas ir traģiski. Es to iekļaušu ziņojumā.
Tavi nogalinātie kolēģi - ja pateiksi vārdus un dienesta pakāpi,
- varu to nodot... - Es nezinu viņu vārdus.
Mūs vienkārši salika kopā.
Paklau, es pateicos par dzērienu un būtu ļoti pateicīgs par biezāku segu,
bet jūs no manis neizdabūsiet neko vairāk par
- vārdu, pakāpi un sērijas... - Un sērijas numuru.
Tavējais ir O-399510.
Jā, es to jau zinu.
Zinu arī to, ka tu esi dzimis Manitovokā, Viskonsinā.
Precējies?
Spriežot pēc dzirdētā, noteikti ne.
418. eskadriļa.
100. bombardētāju grupa. H - smagie bumbvedēji. Bāze Torpabotsā.
Vai tu esi beisbola fans, major?
Tas noteikti nav valsts noslēpums.
Cigareti?
Atvaino - nav tik laba kā amerikāņu cigaretes.
Man pašam vislabāk patīk Lucky Strike.
Beisbols man joprojām ir noslēpumā tīts.
Ar visām tām nūjām un bāzēm, skriešanu uz riņķi.
Pagājušonedēļ bija lielais čempionāts, vai ne?
Jā, Pasaules sērija.
Ņujorkas Yankees pret Sentluisas Cardinals.
Pārspēle, jā?
Pirms mani notrieca, bijām vadībā ar divām spēlēm pret vienu.
Tātad tu esi Yankees fans?
Vai vēlies uzzināt Pasaules sērijas rezultātus?
Vai Baks Klevens bija Yankees fans?
Nē? Jā?
Dzirdēju - esot bijis īsts ass.
ASTOTIE GAISA SPĒKI SABOMBARDĒ BRĒMENI
Es lasīju par viņa varoņdarbiem uzbrukumā Rēgensburgai.
Viņš bija tavs draugs, vai ne?
Rādās - mēs notriecam visus labos pilotus.
Vai zināji, ka no jūsu uzbrukuma Minsterei atgriezās tikai viena lidmašīna?
Viena.
Bet atpakaļ pie tevis, major Īgan.
Es ar nožēlu informēju, ka tu esi, kā jūs sakāt, nelielā ķezā.
Mēs zinām, ka sākotnēji tevi aizturēja netālu no Ostbevernas...
bet mums nav ziņu, ka tu būtu bijis ekipāžas sastāvā
kādā no lidmašīnām, kas uzbruka Minsterei.
Gestapo tāpēc teiktu, ka tu esi spiegs.
Viņi kļūdītos.
Vienu es tev varu pateikt, major: gestapo nekad nekļūdās.
Tāpēc man vajag pierādījumus par tavu grupu, eskadriļu un lidmašīnu,
lai es varētu viņiem apstiprināt, ka tu patiešām esi tas, par ko uzdodies.
Džons Īgans. Majors.
O-399510.
Major...
atļaušos pateikt, ka tu sev nemaz nepalīdzi.
Gestapovieši ir citādi nekā es.
Es esmu tāds pats kā tu - lidotājs, godavīrs.
Un es daudz ko varu saprast tā, kā varbūt mani kolēģi
no ļoti ideoloģizētajiem drošības spēkiem nespēj.
Es gribētu parunāt ar tevi par Baku Klevenu, Džon...
bet es gribētu, lai arī tu runā ar mani.
Piemēram, par to, cik daudz aizvietojošo B-17 nākamnedēļ nogādās Torpabotsā.
Džons Īgans. Majors. O-399510.
Skaidrs.
Kafiju?
Es ļoti gribētu kafiju.
Tikai nevienam nesaki!
Es nevaru pienest brokastis gultā visiem puišiem.
Šo noslēpumu paņemšu līdzi kapā.
Man prieks, ka pagulēji.
Iznīcinātāji uz 12.00. Notriec tos, Papiņ! Aiziet!
Atklāt uguni!
Iekšā! Veicīgi! Iekšā!
Augšā!
Kāpiet iekšā! Veicīgi!
Kāpiet, kāpiet! Aši! Aiziet!
Prātam neaptverami, ka šai pilsētā viss ir tik vecs.
Štats, no kura es nāku, dibināts 1846. gadā.
Tam nav pat simts gadu.
- Kurš štats tas ir? - Aiova.
Aiova. Tur noteikti kaut kas bija arī pirms 1846. gada.
Nekā, kas joprojām pastāvētu.
Jā, nu, redzēsim, kas joprojām pastāvēs šeit,
kad šis jandāliņš būs galā.
Vai ir kāds iemesls, kāpēc tu man nesaki, kur esi dislocēta un ko dari?
Jā. Un, ja es šovakar būtu gribējusi domāt par darbu, kapteini,
es būtu devusies uz šerija stundu pie profesora Gudhārta.
Izskatās pēc ballītes.
Ejam paskatīties?
- Jā. Jā. - Jā?
Nāciet, nāciet!
SADODIET VIŅAM, PUIŠI!
Man šī dziesma patīk.
OTRA FRONTE EIROPĀ
Aiziet, Čārlij! Nāc bariņā!
Paldies. Paldies, ka atbalstāt mūsu centienus.
Dāmas un kungi! Ella Volšas jaunkundze.
Šonakt visā pasaulē
Notiek cīņa asiņaina
Kauja...
Par Burbuli?
Šrapneļi un bumbas plosās
Par Burbuli.
Hitlers visiem solīja Savienību iznīcināt
Bet mūsu savienība Saraus verdzības ķēdes
Un es uzkāpu kalnā Kas slējās debesīs
Redzēju katru fermu un pilsētu
Ieraudzīju visus ļaudis Šai pasaulē plašajā
Tā ir savienība Kas fašistus gāzīs, gāzīs, gāzīs
Tā ir savienība Kas fašistus gāzīs
Un es uzkāpu kalnā Kas slējās debesīs
Redzēju katru fermu un pilsētu
Ieraudzīju visus ļaudis Šai pasaulē plašajā
Tā ir savienība Kas fašistus gāzīs
Tāpēc paldies sovjetiem Un ķīniešu veterāniem
Sabiedrotajiem visā pasaulē
Karojošajiem britiem paldies Desmit miljoni jeņķu atsteigsies
Ja to vajag Lai fašistus gāztu, gāztu, gāztu
Ja to vajag Lai fašistus gāztu
Nu, laikam jāsaka arlabunakti.
Tu... Tu nenāksi iekšā?
Vai aizmirsi, ka esam istabas biedri?
Jā. Zini, laikam tiešām aizmirsu.
Subalterna, mēs jūs meklējām pa visu koledžu.
Steidzama ziņa.
Ko raksta?
Man jādodas.
- Ko? Tagad? - Tieši tā.
Kad nākamreiz būsi Londonā, piezvani man!
Aiziesim uz dejām.
Ja tev paveiksies, varbūt iemācīšu stumt laivu.
Esot pareizi jākustina plaukstas.
Kā tad tavas mantas?
- Tās atsūtīs. - Tas nav tavs divritenis.
Nu, es to aizņemos.
Karā tā gadās.
Tu gulēt nemaz neiesi?
Pēc mūsu uzvaras!
- Lūk, viņš. - Sveiks!
Ar ko esam izpelnījušies šo godu?
Drīz mums šī vieta jāpamet, un es taisos savākt jūsu naudu.
- O! - Rozij!
Ar vērienu.
Šis ir puisis, par kuru jums stāstīju.
Viņš atkal stāsta stāstus?
Jā, man ir kāds stāsts.
Mūsu pēdējais uzdevums virs Minsteres.
Mēs redzam, kā lidmašīnas cita pēc citas nokrīt, līdz esam pēdējais putns debesīs.
Viegls mērķis.
Mēs zinām, ka viņi kuru katru mirkli mums uzbruks.
Un tad mēs izdzirdam.
Vai tā es izklausos?
Mūs tūlīt saraus gabalos, bet šis čalis,
šis trakais ķēms, sāk dungot Ārtiju Šovu.
Ne no šā, ne no tā.
Un tas bija galīgi dīvaini,
bet jāteic: kad pa radio dzirdēju viņa balsi,
tā bija pirmā reize, kad man nebija pilnas bikses no bailēm.
Lai gan bija pilnīgi skaidrs, ka viņam izkritušas dažas skrūvītes.
Es zināju, ka neesmu viens.
Mēs neviens nebijām viens.
Ai, beidziet! Kurš dala?
Pastāstīšu par mūsu pēdējo uzdevumu.
Mēs bijām sašautā cietoksnī un vilkāmies pāri Lamanšam ar diviem dzinējiem.
Kāds no ekipāžas sazinājās ar torni: "Labdien, te Lazy Fox.
Runā Džī jeb Džordžs no Lazy Fox.
Lūdzu, dodiet mums nosēšanās instrukcijas. Pilots..."
"...un otrais pilots ir miruši.
Divi dzinēji apstājušies.
Radiosakaru telpa liesmās. Vertikālie stabilizatori beigti.
Aizplākšņu nav, bremžu nav, izpletņu nav.
Lidmašīnu vada bombardētājs.
Dodiet nosēšanās instrukcijas!"
Tornis to visu noklausās.
Viņi saliek galvas kopā un domā.
Un viņi domā, cik ātri vien spēj, jo tas aparāts gaisā ilgi nenoturēsies.
Lidojumu dispečers domā un domā,
līdz beidzot izdomā.
Paņem radio un saka: "Es jūs dzirdu, Džī jeb Džordž.
Lūk, jūsu instrukcijas.
Atkārtojiet lēnām pēc manis:
Mūsu Tēvs debesīs, svētīts lai top..."
- Lūdzu. - Jūs gribat dzirdēt vēlreiz.
Negribam. Varbūt pietiek?
Biji dzirdējis?
Miljons reižu.
Mēs cits citam stāstījām visādus stāstus.
Daži stāsti bija patiesi.
Lielākā daļa nebija.
Tas nebija svarīgi.
Neticami stāsti, mūzika, smiekli, labs īru viskijs...
Mums visiem vajadzēja kaut ko, kas palīdzētu atkal kāpt lidmašīnā
un darīt to visu no jauna.
FRICI, JA ESI PIETIEKAMI TUVU, LAI ŠO IZLASĪTU, SĀC LŪGTIES
- Džonij! Džon! - Īgan!
Ei! Džonij! Džon!
Džimij! Džimij, vai Frenkijs izdzīvoja?
Bakij! Bakij! Šeit!
Bakij! Šeit!
Krenk!
Tev izdevās!
Mērf!
Glen!
Kas ir ar O'Nīlu?
Ei! Kāds zina, vai Baks izdzīvoja?
Ko?
- Es teicu - vai Baks... - Džon Īgan! Uz 2.00.
Kur tu tik ilgi biji?
Laipni lūgti Stalag Luft III, puiši.
Šeit jūs pavadīsiet savu sievu labākos gadus.
VĀCU GAISA SPĒKIEM PAKĻAUTĀ LIDOTĀJU KONCENTRĀCIJAS NOMETNE
ZĀGANA, VĀCIJA 1943. GADA 17. OKTOBRIS
NĀKAMAJĀ SĒRIJĀ
Ko tu teiktu, ja mēs abi mēģinātu aizlaisties?
Es plānoju atgriezties pie Mārdžas vienā gabalā.
Tu šeit nomirsi. Vienā gabalā.
- Ei, ei! - Vai to tu gribi darīt?
...kamēr sabiedroto karaspēks paliek pludmalēs.
Labrīt, kungi! Esmu kapteinis Roberts Rozentāls.
Laipni lūgti 100. aviogrupā!
Rozijs ir labākais pilots, ko esmu redzējis lidojam ar B-17.
Lūdziet Dievu, lai jūs lidotu uz pusi tik labi kā viņš, un arī sasniegsiet 25.
Viņiem nerūp, ka mūs visus nogalinās?
Būtu labi, ja tu jauniņajiem parādītu, ka 25 uzdevumi tiešām ir paveicami.
Tulkojusi Aija Apse