VESTFALIJA, VOKIETIJA
Hansai.
Amerikaner!
- Amerikaner! - Amerikaner!
Amerikaner!
Jis turi ginklą.
Amerikaner!
Ten – amerikietis. Jis turi ginklą.
Eikit į vidų ir kvieskit policiją.
Greičiau, greičiau!
Amerikaner!
Nenorime tavęs nužudyti.
Amerikaner?
Tau karas baigėsi.
PAGAL DONALDO MILERIO KNYGĄ
ŠEŠTA DALIS
Įgula buvo numušta ir dingo.
Nepraėjus nė keturiems mėnesiams „Thorpe Abbotts“ bazėje,
32 iš 35 pirmųjų įgulų buvo dingusios.
Mes apie jas nekalbėdavome.
Tie, kurie ir toliau skraidė į vieną misiją po kitos,
tyliai vaikščiojo tarp jų vaiduoklių.
Kai kurie prarasdavo sveiką protą.
Per daug lėktuvų sprogo prieš jų akis ir per daug jų draugų žuvo.
Vieni gėrė. Kiti mušėsi. Treti ėjo per moteris.
Jei gaudavai progą užsimiršti, pasinaudodavai.
Aš? Aš vykau į Oksfordo universitetą.
Burbulo mirtis mane stipriai paveikė,
ir pulkininkas Hardingas pagalvojo, kad man praverstų pristatyti 100-ąją grupę
Sąjungininkų konferencijoje.
Tad jis mane įrašė, ir aš mielai išvykau.
BEILIELIO KOLEDŽAS, OKSFORDAS
- Ar esate lankęsis Oksforde, kapitone? - Ne. Bet labai džiaugiuosi, kad atvykau.
Šįkart turbūt nedaug pamatysite.
Tarp paskaitų ir suplanuotų socialinių renginių
tikrai neturėsite laiko išvykti iš studentų miestelio.
Eime pro čia.
Dalyvaus atstovai iš beveik visų Sąjungininkų valstybių bei teritorijų.
Susipažinsite su tikrai puikiais žmonėmis.
Atsiuntė jums prieš 2 dienas. Tikiuosi, neskubu.
Nuo žmonos.
Ji negalėjo pagalvoti, kad savaitė galėtų praeiti be laiško.
Kokia ji rūpestinga.
O ar atvyko subulternas A. M. Vesgeita? Su kuriuo gyvensiu?
Rodos, atvyks rytoj. Ir mes juos vadiname „subalternais“.
- „Subulturnai“. - Subalternai.
Taip. Na, Džeimsai, ačiū, kad viską aprodėte.
Nėra už ką. Gero vakaro, pone. Ir geros konferencijos.
„Subalternas.“
„Subalternai.“
P. S. PERDUOK LINKĖJIMŲ BURBULUI NUO MANĘS!
SVEIKI ATVYKĘ Į KUMBO DVARĄ
Miunsteris buvo tik trečioji Rouzio misija,
bet ji buvo tokia siaubinga, kad pulkininkas Hardingas
įsakė leitenantui Rozentaliui ir jo įgulai
savaitę pagyventi ir pailsėti vadinamajame zenitinės artilerijos dvare.
Ten bus žirgų.
Jodinėji žirgais, Rouzi?
Žydai iš Bruklino nejodinėja žirgais.
Oho.
- Sveiki. - Damos. Ponia.
- Sveiki. - Žiūrėkite. Kavalerija.
Sveiki atvykę į Kumbo dvarą.
Čia rasite visas įmanomas sporto šakas.
Tenisą, dviračius, tinklinį, kroketą, medžioklę su skalikais.
O jei lis, nes čia – Anglija,
galite žaisti biliardą, kortomis, šachmatais ar badmintoną banketų salėje.
Svarbiausia jūsų užduotis – pailsėti.
Maiklai, ar palydėtum šiuos vyrukus į jų kambarius?
Žinoma, ponia.
Čionai, ponai.
Franse?
Kiek laiko turėsiu čia būti?
Deja, tą sprendžiu ne aš, Robertai.
Tai jūsų vado, kuris jus čia atsiuntė, sprendimas.
Tačiau galite apie tai pakalbėti su dr. Hjustonu.
Čia rasite vonias ir karštą vandenį.
Patarčiau išnaudoti progą, kol galite.
Iš kur tu?
381-osios. Mes drauge skraidome.
Tu?
100-osios.
Jei pasitaikys proga, sugebėsi bėgti su tokia koja?
Nemanau.
Manai, čia mūsų vyrukų darbas?
Panašu, kad neseniai. KOP.
Šūdas. Britai nors kartą pataikė.
Gerai jau, gerai.
Kas čia vyksta?
Ką jie čia veikia?
Amerikiečiai.
Siaubo nešiotojai!
Prakeikti amerikiečiai!
Šunsnukiai!
Viskas gerai.
Sargybiniai! Pasitraukit!
Nusiraminkite.
Ei, liaukitės! Nesaugokit jų! Ką darot?
- Tegul patys apsigina! - Sargybiniai!
Ei!
Dr. Hjustonai?
Galiu užeiti?
Taip, užeikit, užeikit.
- Robertas Rozentalis. - Taip.
- Kaip miegojote? - Gerai.
Gali būti keista.
Daugeliui priprasti prireikia dienos ar kelių.
Tiesą sakant, apie tai ir norėjau pasikalbėti.
Nemanau, kad tokia aplinka man į gera.
Norėčiau sugrįžti į bazę.
Kaip manote, kodėl jūsų vadas jus čia atsiuntė?
Ką jis jums pasakė?
Ne, man įdomu, ką jūs pats manote.
Vykdėme misiją Miunsteryje.
Ji buvo sunki, bet man viskas gerai.
Trys misijos per pirmas tris dienas.
Per pusdienį žuvo 120 vyrų.
Ir aš – ne tarp jų. Man viskas gerai.
Jau triskart pasakėte žodį „gerai“.
Jūs manęs neišleisite, tiesa?
Žinoma, išleisiu. Po 5 dienų.
Ačiū, daktare.
„Kuris esi danguje, teesie šventas tavo vardas...
Teateinie tavo karalystė, teesie tavo valia...
kaip danguje, taip ir žemėje.
Kasdienės mūsų duonos...“
Ieškau vietos, kur galėčiau užkasti tuos šunis.
„Ir neleisk mūsų gundyti...
bet gelbėk mus nuo pikto...“
Vienas dar gyvas.
- „Tėve mūsų... - Pribaik jį.
„Kuris esi danguje, teesie šventas tavo vardas,
Teateinie tavo karalystė...“
Klausai. Radau vietą.
Gerai. Ateinu.
Kask. Padėk man.
Ei, žiūrėk, vienas sprunka.
Nieko tokio! Toli nenubėgs!
Individo laisvė prieš despotišką tirono valdžią.
Štai kam padėjo pagrindą
„Magna Carta“ arba Didžioji laisvių chartija.
Pasirašyta 1215 metais, ji ir šiandien išliko svarbiu laisvės simboliu.
Žinoma, jums, jankiai, prireikė 500 metų,
kad jūsų Tėvai steigėjai surašytų panašų dokumentą.
Ir dabar, karo metu, mes suprantame, kad mūsų kolektyvinė...
Taip, jei 500 metų nebūtume kentę jūsų karaliaus tironijos,
gal būtume greičiau jį surašę.
Privalome kruopščiai išnagrinėti
ankstesnius konfliktus bei tų konfliktų sprendimus.
„Pravartu turėti ugnelės.
Viršuje šaltoka.“
- Jūs turbūt kapitonas Krosbis? - Dieve mano.
Nesijaudinkit. Esu mačiusi ir nuogesnių, kapitone.
Didelė šeima, mažas namas, nedaug durų.
O jūs kas būsite?
Subalternė Vesgeita, mes kartu gyvensime.
O, varge.
- Tikėjotės vyruko, tiesa? - Ne, aš ne... tik... aš...
Taip. Tikėjausi. Atleiskite. Tikėjausi vyruko.
ATS pataria mums slėpti moteriškus vardus, tad esu A. M. Vesgeita.
A reiškia Aleksandra... Trumpiau – Sandra...
o M reiškia mano antrąjį vardą, kurį aš nusinešiu į kapus.
- Reikės pranešti buhalterijai. - Nieko baisaus, jei nepranešite.
Matau, esate vedęs.
Tikiuosi, žmona įpratino nuleisti tualeto dangtį.
O veidrodyje buvo Treisis ar Geiblas?
Treisis.
Maniau, kad Geiblas.
Ištrauk į priekį.
Nagi. Stokis.
„DULAG LUFT“ TRANZITINIS KARO BELAISVIŲ LAGERIS
FRANKFURTAS, VOKIETIJA
Tas bičas pasisuko į mane ir sako:
„Žinot, pone, yra trys bėdos su tais prakeiktais amerikiečiais.“
Atleiskit už keiksmažodžius.
Jis pasakė: „Jie per daug seksualūs, jiems per daug moka ir jų čia per daug.“
Kapitone Krosbi.
Ką jankiai sako apie britus?
Viskas gerai. Prisiminiau.
Esame per mažai seksualūs, mums per mažai moka ir esam Eizenhaueriui po padu.
Jūs, amerikiečiai, esat drąsesni priešingos lyties atžvilgiu.
Mūsų jaunuoliai nė nesvajoja smagintis su debiutantėmis.
Mes smaginamės su kambarinėmis ar barmenėmis.
O amerikiečiai tempiasi į lovą hercogienę,
nė nepakvietę jos vakarienės.
Privalau atkreipti jūsų dėmesį.
Kambarinės ir barmenės nemano, kad gali atsakyti savo darbdaviams,
o amerikiečiai yra atkaklūs, nepaisydami klasių.
Ir, atleiskite, jie „smaginasi“ su bet kuo, kas juda.
Jūs siaubingai elgiatės su mūsų moterimis.
Spjaudotės gatvėse,
lėbaujate ir įsiveliat į peštynes mūsų baruose.
Gal jei paauklėtumėte savo vyrukus,
jei nesielgtų taip, tarsi būtų pirmąkart išėję iš namų
ir nutrūkę nuo grandinės.
Su visa pagarba, pone,
kiekviena diena jiems gali būti paskutinė.
Tad nieko jiems nesakysiu, kol jie neišvyks savaitgaliui namo.
Nesate tiek įžūlus, kad būtumėte pilotas, bet esate kapitonas.
Taigi? Navigatorius? Bombarduotojas?
Navigatorius.
O ką jūs veikiate, subalterne Vesgeita?
Pažadat niekam nesakyti?
Pirštuko priesaika.
Nelabai suprantu, ką tai reiškia, bet skamba oficialiai.
Aš esu irklininkė.
Irklininkė?
Taip.
Ką tai reiškia?
Irkluoju nuo Kembridžo laikų.
Tikrai?
Mokėtės Kembridže?
Nors moterims laipsnių nesuteikia, galit patikėti?
Ko mokėtės? Žinoma, be irklavimo.
Ne, to ir mokiausi. Tai – specializacija.
Atsargiai!
O, varge.
- Viskas gerai? - Viskas gerai.
Mėgėjai. Man prireikė kelių metų, kad įvaldyčiau kartį.
Svarbiausia gerai dirbti riešais, bičiuli.
Dar nėkart neirklavote, tiesa?
Iš kur žinot?
Nemokat meluoti.
Duokit man laiko. Aš išmoksiu. Pažadu.
Tai nėra geras dalykas.
Matau, vis dar gerai miegate.
Sakėte, gali prireikti dienos ar kelių priprasti.
O jūs kodėl nemiegate?
Gydytojai negali susapnuoti košmaro?
Žinoma, gali.
Kodėl ne?
Turit gerų įrašų.
- Gal galėčiau uždėti? - Pirmyn.
Nenusimanau apie muziką.
Klausausi visko iš eilės.
Šitai ko jums trūksta.
Grojate?
Ne. Nesugročiau nė natos.
Motina ir sesuo turi muzikinį talentą,
bet aš suprantu, kas yra gera muzika.
Kam priklausote, daktare?
Norfolkui. Esu 96-osios chirurgas.
Jūsų grupė buvo su mumis Brėmeno misijoje.
Netekome trijų lėktuvų.
Tai buvo pirmoji jūsų misija?
Praradau gerą draugą.
Tai buvo ir jo pirmoji misija.
Šis karas...
Žmonės nesutverti taip elgtis.
- Nesutinkate? - Sutinku.
Bet kai matai, kaip žmonės persekiojami, pavergiami,
turi kažką daryti, tiesa?
Jie patys negali apsiginti, ar ne?
Tai ką mes darome?
Ne, jūs teisus. Turėjome kažką daryti ir...
štai mes čia.
Ne. Šitai? Šitai, čia?
Būtent šito nereikia daryti.
Žaisti kroketą, bėgioti su skalikais ar kuo ten.
Tai – lapių medžioklė.
Nereikia eiti į lapių medžioklę.
Nereikia apie tai kalbėti. Nereikia dėl to verkti.
Reikia grįžti į savo vietą ir užbaigti prakeiktą darbą.
Mes pagavome ritmą, suprantat?
Trys dienos, trys misijos, viskas pavyko. Būm, būm, būm.
Grojome kaip džiazo būgnininkas Džinas Krupa.
Juk nenutraukiate Džino Krupos viduryje kūrinio, tiesa?
Ir po dviejų savaičių
neprašote, kad jis toliau tęstų nuo tos vietos, kur baigė.
Gal ir ne. Bet...
Džinas Krupas turi galvoti ne tik apie savo ritmą.
Jis atsakingas už visos savo grupės ritmą, tiesa?
Dar niekad negėriau be ledo.
Škotijoje mes tikime, kad viskio nereikėtų skiesti.
- Į sveikatą. Gerai. - Į sveikatą.
Didelė šeima. Jei tu neišgersi, išgers kas nors kitas.
Ar palaikai ryšį su savo šeima?
Nemoku rašyti laiškų.
Nuvykstu, kai galiu.
Kalbant geografiškai, jie žymiai arčiau nei jūsiškiai.
Bet kartais atrodo, kad jie labai, labai toli.
Taip. Tiek daug negalime jiems pasakoti.
Nes mums neleidžia,
- ir net jei... - Jie nesuprastų.
Tik... neskubėk. Nesu rimtas gėrikas.
Paskutinį kartą atsibudau ant viešbučio grindų basas.
Papasakok.
Taip. Na, buvome Londone laisvą savaitgalį,
ir Burbulas sugalvojo žaidimą su 25 ct monetomis ir batais.
Iš esmės aš likau ir be monetų, ir be batų.
Na... Žinai.
Nuo tos akimirkos viską pamenu kaip per miglą.
Bet paskutinis dalykas, ką pamenu, tai su Burbulu vemiame tualete,
o klozetas buvo tik vienas.
- Skamba labai romantiškai. - Gal verčiau padėsiu čia.
Ar Burbulas – naktinė plaštakė?
Ne, jis – geriausias mano draugas.
Burbulas – jo pravardė.
Ko tereikia gyvenime, tai žmogaus, su kuriuo galėtum vemti surėmęs pečius.
Jis turbūt labai geras draugas.
Buvo labai geras, taip.
Praėjusią savaitę žuvo.
- Užjaučiu. - Todėl mane ir išsiuntė čia.
Leido pailsėti.
Dėl to kaltas aš.
Kodėl?
Aš pakeičiau Burbulą kaip grupės navigatorius.
Jei jis būtų likęs ir planavęs misijas,
galbūt tie lėktuvai nebūtų nukritę.
Galbūt Burbulas tebesėdėtų čia ir...
Ne.
Tavo draugas tame lėktuve buvo tik dėl vienintelės priežasties –
nes Adolfas Hitleris ir jo banditų gauja sugalvojo užvaldyti pasaulį.
Tik dėl to.
Tik dėl šios priežasties žmonės žūsta šiame kare.
Na, ilga buvo diena.
Gal šiam vakarui jau užteks?
Majore Iganai, užeikite.
Esu jūsų tardytojas, leitenantas Hausmanas.
Sėskit, prašau.
Įpilti viskio?
Ačiū.
Taigi, kad dugnas pasimatytų.
Šitokio nežinojau.
Kad dugnas pasimatytų.
Taigi, nuo ko pradėsime?
Gal nuo to, jog kai buvau mieste, nušovė keturis kitus vyrus.
Dieve mano. Kokiame mieste?
- „Riusheimas“ ar panašiai. Nežinau... - Riuselsheimas.
Tragedija. Įrašysiu į ataskaitą.
Jūsų kolegos, kurie buvo nužudyti, jei pasakysite jų vardus ir laipsnius,
- perduosiu... - Nežinau jų vardų.
Mus tiesiog vežė kartu.
Klausykit, ačiū už gėrimą ir būčiau tikrai dėkingas už storesnę antklodę,
bet iš manęs tesužinosite
- mano vardą, laipsnį ir serijos... - Serijos numerį.
Jis yra O-399510.
Taip, aš jį jau žinau.
Taip pat žinau, kad esate gimęs Manitovoke, Viskonsine.
Vedęs?
Iš to, ką girdėjau, tikrai ne.
418-oji eskadrilė.
100-oji Bombonešių grupė. „H“ reiškia sunkieji.
Vienas iš vadų „Thorpe Abbotts“ bazėje.
Jums patinka beisbolas, majore?
Tai tikrai nėra valstybinė paslaptis.
Cigaretę?
Atleiskit, jos ne tokios geros kaip jūsų amerikietiškos.
Labiausiai mėgstu „Lucky Strike“.
Beisbolas man vis dar mįslė,
su savo lazdomis ir bazėmis, lakstymu ratais.
Praėjusią savaitę vyko svarbus čempionatas, tiesa?
Taip, Pasaulio čempionatas.
Niujorko „Yankees“ prieš Sent Luiso „Cardinals“.
Revanšas, tiesa?
Buvome priekyje serijos rezultatu 2:1, kai nukritau.
Tai palaikote „Yankees“?
Norite sužinoti, kaip baigėsi čempionatas?
Ar Bakas Klivenas palaikė „Yankees“?
Ne? Taip?
Girdėjau, neblogai skraidė.
8-OJI ORO PAJĖGŲ GRUPĖ NUŠLAVĖ BRĖMENĄ
Skaičiau apie jo žygdarbius per Rėgensburgo puolimą.
Jis buvo jūsų draugas, tiesa?
Rodos, mums pavyksta numušti gerus pilotus.
Ar žinojote, kad iš Miunsterio misijos grįžo tik vienas jūsų lėktuvas?
Vienas.
Bet grįžkime prie jūsų, majore Iganai.
Apgailestauju, bet įklimpote, kaip sakant, iki kaklo.
Žinome, kad buvote sulaikytas netoli Ostbeverno,
bet jūs neįrašytas kaip įgulos narys
jokiame lėktuve, dalyvavusiame Miunsterio puolime.
Gestapas sakytų, kad esate šnipas.
Jie klystų.
Galiu pasakyti tik vieną dalyką, majore, Gestapas niekad neklysta.
Tad man reikia jūsų grupės, eskadrilės ir lėktuvo patvirtinimo,
kad užtikrinčiau jiems, jog esate tas, kas sakote esąs.
Džonas Iganas. Majoras.
O-399510.
Majore...
ar suprantate, kad nelabai sau padedate?
Gestapas – ne toks kaip aš.
Aš esu toks pat kaip jūs: lakūnas, garbingas žmogus.
Ir galiu suprasti dalykus, kurių mano kolegos
iš gerai apmokytų saugumo pajėgų galbūt nesupras.
Noriu papasakoti apie Baką Kliveną, Džonai...
bet noriu, kad ir jūs man papasakotumėte.
Kitą savaitę „Thorpe Abbotts“ bazė gaus nemažai naujų B-17 bombonešių.
Džonas Iganas. Majoras. O-399510.
Aišku.
Kavos?
Labai norėčiau kavos.
Tik niekam nesakykit.
Negaliu visiems atnešti pusryčių į lovą.
Nusinešiu šią paslaptį į kapus.
Džiaugiuosi, kad pamiegojote.
Naikintuvai ties 12.00 val. Nudėk juos, Papi. Pirmyn!
Ugnis!
Į vidų! Mikliai! Į vidų!
Lipam!
Lipkit į vidų! Mikliai!
Lipam. Greičiau. Nagi.
Negaliu priprasti, kad viskas šiame mieste taip sena.
Valstija, iš kurios aš kilęs, įkurta 1846 m.
Nepraėjo dar nė 100 metų.
- Kokia tai valstija? - Ajova.
Ajova. Ten tikrai kažkas buvo ir iki 1846 m.
Tačiau nieko neliko.
Taip, pažiūrėsim, kas liks čia,
kai baigsis visa ši sumaištis.
Taigi, ar yra priežastis, kodėl nenori man pasakyti, kur tave paskyrė ir ką tu veiki?
Taip. Ir jei šįvakar būčiau norėjusi kalbėti apie darbą, kapitone,
būčiau ėjusi gerti šerio su prof. Gudhartu.
Ten, rodos, linksma.
Patikrinkime?
- Taip. - Taip?
Nagi, nagi.
PASIPRIEŠINKIT JAM, VYRUČIAI!
Kaip man patinka ta daina.
ANTRASIS FRONTAS EUROPOJE
Eikš, Čarli. Prisijunk prie mūsų.
Ačiū. Ačiū, kad palaikote.
Ponios ir ponai, panelė Ela Volš.
Šiąnakt pasaulyje vyksta
Kruvinas mūšis
Kova...
Už Burbulą?
...Karaliauja bombos ir šrepnelis
Už Burbulą.
Hitleris visiems paskelbė Kad mūsų sąjungą jis sunaikins
Bet mūsų sąjunga nutrauks Vergų grandines
Dangaus vidury Ant kalno užlipau
Visus kaimus ir miestus mačiau
Ir žmones visus šio pasaulio
Štai ta sąjunga Kuri fašistus sunaikins
Dangaus vidury Ant kalno užlipau
Visus kaimus ir miestus mačiau
Ir žmones visus šio pasaulio
Štai ta sąjunga Kuri fašistus sunaikins
Tad sovietams dėkoju Ir galingiems Kinijos veteranams
Sąjungininkams visame pasaulyje
Ačiū britams, kurie kariauja Ir dar gal 10 mln. jankių reikės
Fašistams sunaikint
Aš turbūt jau atsisveikinsiu.
Tu neisi vidun?
Pamiršai, jog kartu gyvename?
Taip. Turbūt tikrai pamiršau.
Subalterne, lakstau po visą koledžą.
Skubus pranešimas.
Kas nutiko?
Turiu išvykti.
- Ką, dabar? - Taip.
Kai kitą kartą būsi Londone, paskambink.
Nueisime pašokti.
Jei pasiseks, gal net pamokysiu irkluoti.
Girdėjau, svarbiausia dirbti riešais.
O kaip tavo daiktai?
- Juos atsiųs. - Tas dviratis – ne tavo.
Aš jį pasiskolinu.
Karo reikmėms.
O kada miegosi?
Po to, kai laimėsime!
- Štai ir jis. - Sveikas.
Ir už ką mums tokia garbė?
Mes jau netrukus išvyksime, tad atėjau jūsų pinigėlių.
Rouzi.
Išlaidūnas.
Čia tas vyrukas, apie kurį pasakojau.
Jis ir vėl pasakoja istorijas?
Taip, žinau istoriją.
Mūsų paskutinė misija Miunsteryje.
Matau, kaip vienas po kito krenta mūsiškiai, kol liekame vieninteliai ore.
Kaip ant delno.
Žinom, kad jie gali pasirodyti bet kurią sekundę, bliamba.
Ir išgirstame.
Toks buvo garsas?
Mums tuoj ištaškys kiaušinius, o tas vyrukas,
tas pamišęs šunsnukis ima niūniuoti Artį Šo.
Kaip iš niekur.
Ir tai buvo keisčiausias dalykas.
Bet, turiu pasakyti, kai išgirdau jo balsą per radijo stotelę,
pirmą kartą nustojau bijoti.
Nors jam aiškiai nučiuožė stogas.
Žinojau, kad nesu vienas.
Kad nė vienas iš mūsų nesame.
Liaukitės. Kas dalina?
Papasakosiu jums apie mūsų paskutinę misiją.
Skrendame suvarpytu lėktuvu, vos judame su 2 veikiančiais varikliais virš kanalo.
Kažkas iš lėktuvo sako bokštui: „Sveiki, „Lazy Fox“.
Čia Dži, Džordžas, kviečia „Lazy Fox“.
Gal duotumėte nusileidimo instrukcijas? Pilotas...“
„Ir antrasis pilotas negyvi.
Du varikliai išjungti.
Radijo blokas dega. Vertikaliųjų stabilizatorių nėra.
Nei skydelių, nei stabdžių, nei parašiutų.
Lėktuvą valdo bombarduotojas.
Gal duotumėte nusileidimo instrukcijas?“
Taigi, buvusieji bokšte visa tai išgirdo, susėdo
ir ėmė mąstyti.
Ir turėjo mąstyti labai greitai, nes tas daiktas
nebeilgai išsilaikys ore.
Skrydžių kontrolės karininkas mąstė, mąstė
ir pagaliau sugalvojo.
Pakėlė siųstuvą ir pasakė: „Girdžiu tave, Dži „Džordžai“.
Štai instrukcijos.
Kartok lėtai paskui mane:
„Tėve mūsų, kuris esi danguje, teesie šventas tavo...“
- Prašyčiau. - Vėl jos klausytum.
Mes nebenorime jos klausytis, tad gal liaukis?
Buvai girdėjęs?
Milijoną kartų.
Pasakojome vieni kitiems įvairiausias istorijas.
Kai kurios buvo tikros.
Bet dauguma buvo pramanai.
Tai nebuvo svarbu.
Neįtikėtinos istorijos, muzika, juokas, geras airiškas viskis...
Mums visiems reikėjo kažko, kas padėtų vėl įlipti į tą lėktuvą
ir viską pakartoti.
VOKIETI, JEI ĮSKAITAI, KAS PARAŠYTA, PRADĖK MELSTIS
- Džoni! Džonai! - Iganai!
Ei, Džoni! Džonai!
Džimi! Džimi, ar Frenkis ištrūko?
Baki! Čionai!
Baki! Čia!
Krenkai!
Tu gyvas!
Merfi!
Glenai!
O kaip Nylas?
Ei! Gal kas žino, ar Bakas gyvas?
Ką?
- Klausiau, ar Bakas... - Džonai Iganai! Ties 2.00 val.
Kur tiek užtrukai?
Sveiki atvykę į „Stalag Luft III“, vyručiai.
Kur praleisite geriausius metus, kol grįšit pas žmonas.
LIUFTVAFĖS KONTROLIUOJAMAS „STALAG LUFT III“ LAGERIS
SAGANAS, VOKIETIJA 1943 M. SPALIO 17 D.
KITOJE SERIJOJE
Ką manai, o jei pabėgtume?
Aš noriu grįžti pas Mardžę nesužeistas.
Tai mirsi čia nesužeistas.
- Ei! - Šito nori?
...kol Sąjungininkų kariai laukia paplūdimiuose.
Labas rytas, ponai. Aš – kapitonas Robertas Rozentalis.
Sveiki atvykę į 100-ąją grupę.
Rouzis – geriausias B-17 pilotas, kokį teko matyti.
Reikia skraidyti bent perpus taip gerai kaip jis, kad ištvertum iki 25-tos.
Jiems nesvarbu, net jei visi žūsime, ar ne?
Būtų gerai, kad naujokams parodytum, jog 25-ios misijos yra įmanomas dalykas.
Išvertė Akvilė Katilienė