VESTFALIJA, NEMČIJA
Hans.
Američan!
- Američan! - Američan!
Američan!
Pištolo ima.
Američan!
Tam je neki Američan. Ima pištolo...
Pojdi v hišo in pokliči policijo.
Pojdi že!
Američan!
Nočemo vas ubiti.
Američan?
Za vas je vojne konec.
PO KNJIGI DONALDA L. MILLERJA
ŠESTI DEL
Posadke sestreljenih letal so izginile.
V Thorpe Abbottsu smo le v štirih mesecih
med pogrešane uvrstili 32 posadk od prvotnih 35.
O njih nismo govorili.
Tisti, ki smo še naprej leteli na naloge, umrlih nismo hoteli omenjati.
Nekaterim se je zmešalo.
Videli so preveč sestreljenih letal in ubitih preveč prijateljev.
Nekateri so uteho iskali v pijači, pretepih in seksu.
Vsak je hotel nekako pozabiti.
Jaz sem šel na Oxfordsko univerzo. Bubblesova smrt me je zelo prizadela.
Polk. Harding je menil, da bi mi pomagalo, če bi Stoto zastopal na shodu zaveznikov.
Prijavil me je. Rade volje sem šel tja.
- Stotnik, ste že bili v Oxfordu? - Ne, sem pa vesel, da sem tu.
Tokrat si ga morda ne boste utegnili ogledati.
Načrtovanih je toliko predavanj in srečanj,
da najverjetneje ne boste odšli iz kampusa.
Tu skozi, pa sva.
Tu bodo predstavniki skoraj vseh zavezniških držav in ozemelj.
Spoznali boste zanimive ljudi.
Predvčerajšnjim je prispelo. Upam, da ni nič nujnega.
Od žene je.
Nujno se ji zdi, da mi vsak teden piše.
Zelo je pozorna.
Je podporočnik A. M. Wesgate že tu? Deliva si sobo.
Šele jutri pride. Mi jih imenujemo lajtnanti.
- Lajtanti. - Lajtnanti.
James, hvala, ker ste mi vse razkazali.
Malenkost. Lep večer. Uživajte na srečanju.
"Lajtnant."
"Lajtnanti."
P. S. POZDRAVI BUBBLESA V MOJEM IMENU.
Münster je bil Rosiejeva tretja naloga.
Bila pa je tako strahotna, da je polk. Harding njemu in posadki odredil
teden dni počitka v hiši, ki smo jo imenovali protiletalska.
Konje imajo.
Jahaš, Rosie?
Judi iz Brooklyna ne jahajo.
Opa.
- Dobro jutro. - Gospe.
- Zdravo. - Konjenica je tu.
Dobrodošli v Coombu.
Ponujamo najrazličnejše športe in dejavnosti.
Tenis, kolesarjenje, odbojko, kroket, ježo s psi.
In če dežuje... Navsezadnje smo v Angliji.
Zamotite se lahko z biljardom, kartami, šahom in badmintonom.
Poskrbeti hočemo, da se sprostite.
- Michael, pokažite gospodom sobe. - Seveda.
Za mano, gospodje.
Francy?
- Kako dolgo moram biti tu? - O tem žal ne odločam jaz, Robert.
To je določil vaš poveljnik.
Vendar se lahko pogovorite z dr. Hustonom.
Tu imamo kadi in vročo vodo.
Izkoristite priložnost, dokler jo imate.
Od kod si?
Iz 381. Skupaj letiva.
Ti?
Iz Stote.
Bi lahko tekel s tem na gležnju?
Ne.
- So to naredili naši? - Pravkar se je zgodilo. RAF je bil.
Sranje. Britanci so za spremembo nekaj zadeli.
V redu, no.
Kaj se dogaja? Kaj počnejo tukaj?
Američani.
Iz zraka sejejo grozo!
Prekleti Američani!
Prasci!
V redu je.
Stražarji! Nazaj!
Ostanite mirni.
Nehajte! Ne varujte jih! Kaj počnete?
- Naj se branijo sami! - Stražarji!
Doktor Huston?
- Smem naprej? - Ja, seveda.
- Robert Rosenthal. - Da.
- Kako ste spali? - V redu.
Privaditi se je treba. Večina potrebuje dan ali dva.
O tem sem se hotel pogovoriti z vami.
Mislim, da mi to okolje ne pomaga.
Rad bi se vrnil v oporišče.
- Zakaj vas je poveljnik poslal sem? - Kaj je rekel?
Zanima me, kaj menite vi.
Šli smo napast Münster. Bilo je hudo, vendar sem v redu.
Tri naloge v prvih treh dneh.
120 mrtvih v enem popoldnevu.
In jaz nisem med njimi. V redu sem.
Trikrat ste uporabili izraz "v redu".
Ne boste mi dovolili oditi.
Seveda vam bom. Čez pet dni.
Hvala, doktor.
"Ki si v nebesih, blagoslovljeno bodi tvoje ime...
Pridi k nam tvoje kraljestvo...
Kakor v nebesih, tako na zemlji.
Zakaj tvoja je moč in slava..."
Iščem kraj za pokop teh psov.
"Ne vpelji nas v skušnjavo...
Reši nas vsega hudega..."
Eden je še živ.
- "Oče naš..." - Pokončaj ga.
"...ki si v nebesih, posvečeno je tvoje ime. Pridi k nam tvoje kraljestvo..."
Klaus. Našel sem kraj.
Dobro. Prihajam.
Začni kopati. Pomagaj mi.
Hej, eden bo pobegnil.
Pusti ga! Ne bo prišel daleč.
Svoboda posameznika proti arbitrarni oblasti trinoga.
Temelje tega je postavila Magna carta ali Velika listina svoboščin.
Podpisali so jo leta 1215. Še zdaj je pomemben simbol svobode.
Jenkiji ste seveda potrebovali več kot petsto let,
da so vaši ustanovni očetje napisali podoben dokument.
V vojnem času pa ugotavljamo, da naše skupno...
Če nas vaš kralj ne bi tlačil petsto let, bi ga sestavili prej.
Temeljito moramo preučiti
prejšnje spopade in njihovo rešitev.
"Malo ognja ne škodi. Zgoraj je mrzlo."
- Stotnik Crosby? - O bog.
Videla sem že bolj pomanjkljivo oblečene moške.
- Velika družina, majhna hiša, malo vrat. - Kdo ste?
Lajtnantka Wesgate, vaša cimra.
Ojej.
- Pričakovali ste moškega, kajne? - Ne, samo...
Ja. Sem. Oprostite. Pričakoval sem moškega.
V teritorialni hočejo, da skrijemo žensko ime, zato sem A. M. Wesgate.
A je Alessandra ali na kratko Sandra,
M pa je kratica za ime, ki ga ne izdam.
- Obvestiti morava ekonoma. - Mene ne moti.
Vidim, da ste poročeni. Vas je žena naučila, da spustite straniščno desko?
Je bil tisti v ogledalu Tracy ali Gable?
Tracy.
Zame je bil Gable.
Spravi jo naprej.
Daj, vstani.
DULAG LUFT PREHODNO TABORIŠČE VOJNIH UJETNIKOV
FRANKFURT, NEMČIJA
Obrnil se je in rekel:
"S preklemanimi Američani so tri težave." Oprostite za kletvice.
"Čez mero seksajo, čez mero so plačani in čez lužo so."
Stotnik Crosby. Kakšne težave Jenkiji pripisujete nam, Britancem?
Že v redu. Spomnim se.
Podcenjujemo seks, podplačani smo in pod Eisenhowerjem.
Američani se drzneje približate nasprotnemu spolu.
Mi v mladosti niti v sanjah ne bi poskusili podreti debitantke.
Sproščali smo se s sobaricami in natakaricami.
Američani pa bi vojvodinjo povabili v posteljo prej kot na večerjo.
Brez zamere, vendar se ne strinjam.
Sobarice in natakarice menijo, da ne smejo zavrniti delodajalca,
toda Američani so vztrajni ne glede na status.
In, brez zamere, podrli bi vse, kar leze in gre.
Ne gre le za odnos do naših žensk. Pljuvate na ulici,
v naših točilnicah se ga nažigate in se pretepate.
Če bi svojim fantom vcepili malo olike,
se ne bi vedno vedli, kot da so prvič zdoma in si dajejo duška.
Brez zamere, gospod, vendar je vsak dan morda zadnja priložnost, da si dajo duška.
Zato jim pred prostim koncem tedna ne bom pridigal.
Za pilota niste dovolj predrzni, ste pa stotnik.
Kaj ste torej? Navigator? Topničar?
Navigator.
Pa vi, lajtnantka Wesgate?
Ne boste nikomur povedali?
- Prisegam z mezinčkom. - Ne vem, kaj to pomeni, a se zdi uradno.
Čolnarka sem.
Čolnarka?
Pa že.
Kaj je to?
Čolnarim od študija na Cambridgeu.
Res?
Na Cambridge ste hodili?
Ampak ženskam ne podeljujejo diplom, če lahko verjamete.
Kaj ste študirali? Poleg čolnarjenja, seveda.
Samo to. Zelo specializirani smo.
Previdno!
Ojej.
- Ste v redu? - Ja.
Amaterji. Drog sem osvajala več let.
Vse je v zapestju, poba.
Niste še čolnarili, kajne?
Kaj me je izdalo?
Obupno lažete.
No, dajte mi malo časa. Izboljšala se bom. Obljubim.
To ni dobra lastnost.
- Vidim, da še vedno dobro spite. - Rekli ste, da se ne prilagodiš takoj.
Kakšen je vaš izgovor?
- Zdravnikov ne morejo tlačiti more? - Lahko.
Zakaj pa ne?
Dobre plošče imate.
- Lahko kakšno predvajam? - Kar.
O glasbi ne vem veliko. Samo zbirko sestavljam.
Tole... Tole ste spregledali.
- Igrate? - Ne. Preneroden sem.
Za glasbo sta nadarjeni mama in sestra, vendar znam prepoznati dobro glasbo.
- Doktor, kje ste nastanjeni? - V Norfolku. Zdravnik 96. letalske sem.
Vaša enota je z nami napadla Bremen.
Izgubili smo tri bombnike.
Je bila to vaša prva naloga?
Izgubil sem prijatelja.
Tudi zanj je bila prva.
Ta vojna...
Ljudje naj se ne bi tako vedli.
- Menite drugače? - Ne.
Toda ko vidite, da nekoga preganjajo, si ga podrejajo,
morate ukrepati, ni res?
Sami si ne morejo pomagati.
- Kaj nam torej preostane? - Prav imate. Morali smo ukrepati.
- In zdaj smo tu. - Ne. Tole? Tole tukaj?
Prav tega se ne počne.
Ne igra se kroketa in ne jaha se s psi, karkoli že to pomeni.
- Lov na lisice. - Ne hodite na lov na lisice.
In ne govorite o tem. Ne jokate.
Vrnete se na delo in ga dokončate, prekleto.
Ujel sem ritem, veste?
Trije dnevi, tri naloge, vse tri uspešne. Bum, bum, bum.
Kot Gene Krupa.
Med solističnim bobnanjem ga ne ustavite, ni res?
Mu dva tedna pozneje rečete, naj brez napake nadaljuje tam, kjer je nehal?
Morda ne. Vendar...
Gene Krupa ne sme razmišljati samo o svojem ritmu.
Odgovoren je za ritem vsega benda, drži?
Nisem ga še pil brez ledu.
Na Škotskem menimo, da se viskija ne sme redčiti.
- Na zdravje. - Na zdravje.
Velika družina. Če ga ne zvrneš, ga bo kdo drug.
Ste v stiku s svojimi domačimi?
Ne maram pisati pisem. Obiščem jih, ko jih lahko.
Veliko bliže so kot vaši.
Ampak včasih se vseeno zdijo grozno oddaljeni.
Ja. Marsičesa jim ne moremo povedati.
- Ne smemo. Pa tudi če bi smeli... - Ne bi razumeli.
Samo... Počasi. Ne pijem veliko.
Nazadnje sem bos končal na tleh hotelske sobe.
Sama ušesa so me.
Bili smo v Londonu... Imeli smo prost izhod za vikend.
Bubbles pa... Igrala sva nekaj s četrtaki in škornji.
Na koncu sem ostal brez obojih.
No... Potem je vse precej megleno.
Zadnje, kar se spomnim, je... Bubbles in jaz sva bruhala v kopalnici.
In imela je le eno stranišče.
- Kako romantično. - Raje ga bom prestavil sem.
Je Bubbles prijateljica noči?
Ne, moj najboljši prijatelj.
Bubbles je samo vzdevek.
Vsi v življenju potrebujemo nekoga, s katerim bruhamo z ramo ob rami.
- Gotovo je dober prijatelj. - Ja, bil je.
Prejšnji teden je umrl.
- Moje sožalje. - Zato so me poslali sem.
Da sem šel malo stran.
Jaz sem bil kriv.
Kako to?
Namesto njega sem bil navigator skupine.
Če bi naloge načrtoval on, tistih letal morda ne bi sestrelili.
- Mogoče bi bil Bubbles še živ in... - Ne.
Vaš prijatelj je bil na tistem letalu zgolj iz enega razloga.
Ker Adolf Hitler in njegovi pajdaši menijo, da morajo vladati svetu.
To je to.
Edini razlog, da ljudje umirajo v tej vojni.
Razburljiv dan je bil.
Greva spat?
Major Egan, pridite.
Sem vaš zasliševalec. Poročnik Haussmann.
Sedite, prosim.
Bi viski?
Prosim.
Na zob.
Te pa ne poznam.
Na zob.
No... Kje bova začela?
Recimo s tem, da je nekdo v nekem mestu ustrelil štiri moje tovariše?
O bog. V katerem?
- V Rüssheimu. - Rüsselsheimu.
Tragično. Dodal bom v poročilo.
Če mi poveste imena in čine vaših ubitih tovarišev,
- jih lahko posredujem... - Ne morem. Po naključju smo bili skupaj.
Hvala za pijačo in tudi debelejše odeje bi bil vesel,
vendar boste od mene dobili
- samo ime, čin in identifikacijsko... - Številko. Vaša je O-399510.
Ja, to že vem.
Vem tudi, da ste se rodili v Manitowocu v Wisconsinu.
Ste poročeni?
Po tem, kar slišim, ne.
418. eskadrilja.
100. bombna enota. Težki bombniki. Poveljstvo v Thorpe Abbottsu.
Imate radi bejzbol, major?
To pa že ni državna skrivnost.
Boste cigareto?
Žal niso tako dobre kot vaše ameriške znamke.
Jaz imam najraje lucky strike.
Bejzbol je zame še vedno uganka,
z vsemi tistimi kiji in bazami pa tekom v krogih.
Prejšnji teden je bilo pomembno prvenstvo.
- Ja, svetovno. - Svetovno.
New York Yankees proti St. Louis Cardinals.
Povratna tekma, ne?
Ko so me sestrelili, smo vodili dve proti ena.
Torej navijate za Yankees?
Bi radi poznali izid svetovnega prvenstva?
Je Buck Cleven navijal za Yankees?
Ne? Ja?
Menda je bil izvrsten pilot.
OSMA ZRAČNA RAZSULA BREMEN
Slišal sem za njegove dosežke v napadu na Regensburg.
Vaš prijatelj je bil, ne?
Vse dobre pilote sestreljujemo.
Ste vedeli, da se je od letal, ki so napadla Münster, vrnilo le eno?
Eno.
A posvetiva se spet vam.
Žal vam moram povedati, da ste v zosu.
Vemo, da so vas prijeli blizu Ostbeverna.
Vendar nimamo podatkov, da ste bili v posadki
katerega od letal, ki so napadla Münster.
V očeh gestapa bi veljali za vohuna.
Motili bi se.
Major, nekaj vam lahko zatrdim. Gestapo se nikoli ne moti.
Zato moram preveriti vašo enoto, vašo eskadriljo in vaše letalo,
da jim lahko potrdim, da ste res tisti, kot pravite.
John Egan. Major.
O-399510.
Major... Smem pripomniti, da si ne delate usluge?
Gestapovci so drugačni od mene.
Jaz sem kot vi. Letalec, časten človek.
Stvari razumem tako, kot jih moji sodelavci
iz zelo indoktriniranih varnostnih sil morda ne.
John, z vami bi rad govoril o Bucku Clevnu.
Povejte mi kaj.
Recimo, koliko nadomestnih B-17 prihodnji teden pričakujejo v Thorpe Abbottsu.
John Egan. Major. O- 399510.
Tudi prav.
Bi kavo?
Z velikim veseljem.
Samo nikomur ne povej.
Ne bom vsem nosila zajtrka v posteljo.
Molčal bom kot grob.
Vesela sem, da si spal.
Bojna letala pred nami. Pappy, sestreli jih. Dajmo!
Streljaj! Streljaj!
Noter! Takoj! Noter!
Gor.
Noter! Takoj!
Pojdimo, hitro. Dajte.
Ne morem razumeti, kako staro je vse v tem mestu.
Moja zvezna država je bila ustanovljena leta 1846. Niti sto let še nima.
- Katera je? - Iowa.
Iowa. Gotovo je bilo tam kaj tudi pred letom 1846.
Nič več ne stoji.
Bomo videli, kaj bo še stalo tukaj po koncu te vojne.
Obstaja razlog, da mi ne poveš, kje si nastanjena in kaj počneš?
Ja. Stotnik, če bi želela nocoj misliti na delo,
bi šla na kozarček šerija s prof. Goodhartom.
Zveni kot zabava.
Preveriva?
- Ja. - Ja?
Daj, daj, daj.
POSVETITE MU, FANTJE!
Krasna pesem.
DRUGA FRONTA V EVROPI
Daj, Charlie. Pridruži se nam.
Hvala. Hvala, ker podpirate naš boj.
Gospe in gospodje, gdč. Ella Walsh.
Velik in krvav boj
nocoj po svetu se godi.
- Bitka... - Na Bubblesa?
- Bombe in šrapneli vladajo... - Na Bubblesa.
Hitler je postavil svet na glavo, našo zvezo spravil na kolena.
Vendar bo naša zveza suženjske okove razbila.
Povzpela sem se na goro sredi neba,
s katere sem na vsako kmetijo in mesto videla.
Videla sem lahko vse ljudi na tem širnem svetu.
To je zveza, ki bo fašiste uničila, uničila.
To je zveza, ki bo fašiste uničila.
Povzpela sem se na goro sredi neba...
Vsako kmetijo in mesto sem videla.
Videla sem vse ljudi na tem širnem svetu.
To je zveza, ki bo fašiste uničila.
Zato se zahvaljujem Sovjetom in mogočnim kitajskim veteranom,
zaveznikom z vsega sveta.
Pa borbenim Britancem, hvala, in milijonom jenkijem pohvala.
Prišli bodo, če bo treba, da fašiste preženejo s sveta.
Če bo treba, da fašiste preženejo s sveta.
No, posloviti se morava.
Ne boš šel noter?
- Si pozabil, da sva cimra? - Veš, da sem res.
Lajtnanta, povsod smo vas iskali.
Nujno sporočilo.
Kaj je?
Oditi moram.
- Zdaj? - Ja.
Ko boš spet v Londonu, me pokliči.
Šla bova plesat.
Če boš imel srečo, te bom učila čolnarit.
Menda je vse v zapestju.
Pa tvoje stvari?
- Poslali mi jih bodo. - To kolo ni tvoje.
Sposojam si ga.
- Vojni plen. - Nikoli ne spiš?
Po zmagi bom!
Pa je prišel.
Čemu dolgujemo to čast?
Kmalu bomo odšli in nameravam vas obrati.
Rosie.
Zapravljivec. O njem sem vam pripovedoval.
- Spet pripoveduje zgodbe? - Ja, imam zgodbo.
Naša zadnja naloga nad Münstrom.
Sestreljevali so drugega za drugim. Ostalo je samo še naše letalo.
Bili smo lahka tarča.
Vedeli smo, da bodo vsak hip napadli še nas. In nato smo zaslišali.
Tako zvenim?
Vsak hip bi nas lahko ubili,
tale zmešani kujon tule pa je začel brundati Artieja Shawa.
Čisto nepričakovano.
Bilo je skrajno nenavadno.
Toda ko sem po radiu poslušal njegov glas,
me prvič ni bilo na smrt strah.
Čeprav je bilo jasno, da se mu je sfecljalo.
Vedel sem, da nisem sam.
Nihče od nas ni bil.
Nehaj. Kdo deli?
Opisal vam bom našo zadnjo nalogo.
Čez Preliv smo pokašljevali v prerešetanem bombniku.
Nekdo z letala je poklical stolp. "Zdravo, Lazy Fox.
Tukaj G kot George, kličem Lazy Fox.
Nam lahko daste navodila za pristanek, prosim? Pilot..."
"In kopilot sta mrtva.
Dva motorja sta odpovedala.
Radijska soba gori. Smernih stabilizatorjev ni več.
Nimamo zakrilc, zavor in padal.
Pilotira topničar. Mi daste navodila za pristanek?"
V stolpu to slišijo in staknejo glave skupaj.
Razmišljajo, da se kar kadi, ker letalo ne bo več dolgo v zraku.
Nadzornik poleta razmišlja in razmišlja.
Nato se mu le posveti.
Prime radio in reče: "Slišim te, G kot George. To so tvoja navodila.
Počasi ponavljaj za mano:
Oče naš, ki si v nebesih, posvečeno bodi tvoje..."
- Prosim. - Še enkrat hočete slišati.
Ne, nočemo, zato nehaj.
- Si to že slišal? - Milijonkrat.
Izmenjavali smo si zgodbe.
Nekatere so bile resnične.
Večina pa ne.
Ni bilo pomembno.
Lovske zgodbe, glasba, smeh, dober irski viski...
Vsi smo potrebovali nekaj, da smo lahko spet sedli v letalo.
ŠVAB, ČE ZMOREŠ TOLE PREBRATI, ZAČNI MOLITI
- Johnny! John! - Egan!
Johnny! John!
Jimmy! Jimmy, je Frankie preživel?
Bucky! Bucky! Poglej sem!
Bucky! Poglej sem!
Crank!
Preživel si!
Murph!
- Glen! - Pa O'Neill?
Ali kdo ve, ali je Buck preživel?
Kaj?
- Vprašal sem, ali je Buck... - John Egan! Desno.
Zakaj si se tako obiral?
Dobrodošli v Stalag Luftu III, fantje.
Tu boste preživeli najlepša leta svoje žene.
TABORIŠČE STALAG LUFT III POD NADZOROM LUFTWAFFEJA
SAGAN, NEMČIJA 17. OKTOBER 1943
PRIHODNJIČ
Kaj meniš, poskusiva pobegniti?
K Marge se hočem vrniti v enem kosu.
Tu boš umrl v enem kosu.
- Hej! - To hočeš narediti?
...zavezniški vojaki so še na obali.
Sem stotnik Robert Rosenthal.
- Dobrodošli v Stoti. - Rosie je najboljši pilot B-17.
Če si pol tako dober kot on, boš mogoče tudi ti opravil 25 nalog.
Mar jim je, če vsi umremo.
Novincem bi bilo dobro pokazati, da res lahko preživijo 25 nalog.
Prevedla Polona Mertelj