Stalag Luft III vedlo německé letectvo.
SAGAN, NĚMECKO BŘEZEN 1944
I my jsme drželi jejich piloty, tak se k hochům chovali celkem lidsky.
Byla zima a byla to mizérie.
Celý rok jedli jenom brambory a tuříny.
Ale měli sociální zařízení, různé vymoženosti, knihy, hudbu.
Chtěli však hlavně zprávy z fronty, aby získali naději, že se brzo vrátí domů.
Díky.
Chceš pomoct?
Vždycky.
- Psal někdo něco novýho? - Ne.
Pošta se zase zdržela?
Kvůli válce.
Červený kříž má s dovozem pošty potíže.
Na, čiči, čiči, čiči.
Jde k tobě, Hammy.
Na, čiči, čiči, čiči.
Jo, vidím ji.
Pojď sem.
Pojď.
No vidíš.
Nemáte vodu navíc?
Z čehože je ta polívka?
On to neříkal.
Ze zajíce?
No jasně.
Pod naším barákem běhá spousta zatoulaných zajíců.
Použij kýbl.
Snaž se to udržet v sobě, Benny. Jsou to bílkoviny.
Dokud nedovezou balíky z Červenýho kříže, jiný nemáme.
Pospěšte si, hoši.
Budou zprávy.
Britové, Indové a Gurkhové pokračují v Barmě v bojích s Japonci.
Přidali se ke generálmajorovi Ordu Wingateovi a jeho činditům
daleko za nepřátelskou linií.
V Itálii u Monte Cassina byl útok Britů opět odražen
a spojenecké jednotky uvázly na plážích u Anzia.
- Co je? - Na východě...
Nic dobrýho.
Jde šéf.
Britové zase zkusili zaútočit na Monte Cassino.
Nezadařilo se
a skopčáci do Anzia poslali devět nebo deset divizí.
Pošlete to dál.
Ať muži mají realistická očekávání.
Jdeme.
Nečekaný apel.
Honem. Končíme.
Rychle, hoši.
Pojď!
Solomone.
Židovské jméno, že?
Jdeme.
Něco jsme našli!
Do háje.
Sluchátko nenašli.
Díkybohu za malý zázraky.
PODLE KNIHY OD DONALDA L. MILLERA
VLÁDCOVÉ NEBES
ČÁST SEDMÁ
Na počátku roku 1944 se tušilo, že invaze do Evropy je na spadnutí.
A že v tom roli bude hrát i Stovka.
Provedu.
Víc misí nad Německem znamenalo víc obětí.
Víc obětí znamenalo víc náhradníků.
Zelenáči!
Rekruti půjdou vpravo a důstojníci vlevo.
Neboj, jen prozatím.
- Přímo hled'. - Rekruti vpravo,
- důstojníci vlevo. - Jsou to děcka.
- To snad ne. - Hej, zelenáči.
Delaney. Albert.
Fuller.
Každý z nás ztratil dobrého kamaráda,
tak se leckdo zdráhal poznávat nové tváře.
U většiny z nich se čekalo, že dlouho nevydrží.
Někdo jim ale musel říct co a jak.
Dobré ráno.
Jsem kapitán Robert Rosenthal, pilot ze 418. letky.
Jsem rád, že jste tu.
Obědy jsou v poledne.
Co kdybych vás tam potom zavedl?
Vítejte ve Stovce.
Děkujeme.
Občas však něco celou základnu rozzářilo.
Hele!
Mysleli jsme, že Quinn a Bailey byli mezi obětmi mise nad Řeznem,
ale díky francouzskému a belgickému odboji
- se vrátili sem. - Quinn a Bailey!
Návrat těch, co jsme měli za mrtvé, nám dával naději.
Krasavci.
Měli štěstí, protože sestřelení letci,
co se dostali z okupované Evropy, už nesměli létat mise.
Kdyby byl letec znovu sestřelen
a zajalo by ho a mučilo gestapo, věděl by toho až moc o únikových cestách
a o Francouzích a Belgičanech, co letcům pomohli.
Ti klikaři dostali letenku domů.
Dobře doleťte!
- Dobře doleťte domů! - Tak zatím!
Ne, už ne. Bylo to tak.
Ještě skotskou, Gordone?
- Připiš ji na cech. - Ano.
A co ty?
Zažádáš si o Floridu? Texas?
V Texasu jsem byl před službou.
Cvičit piloty na Floridě zní líp.
A taky by bylo fajn, kdybys nováčkům ukázal, že 25 misí je proveditelných.
Jo, už tady nějaký ten pátek jsem.
Dave Miner a jeho parta už taky mají 24.
Co bych dal za to, abych po roce v téhle slotě mohl cvičit piloty někde na slunci.
Taky na tebe dojde, Crozi.
Problém je, že jsem na operačním.
Člověk toho moc nenalítá.
Na Brémy letělo 18 letadel a on se z pilotů vrátil jako jediný.
Největší šťastlivec ze všech, ne?
Na Münster.
A letadel bylo 13.
A štěstí v tom moc nehrálo roli.
- Malooly, že? - Ano.
Lepšího pilota B-17 než Rosieho jsem nikdy neviděl.
Modli se, abys byl z půlky tak dobrý, a těch 25 misí zvládneš taky.
Sakra.
Tak jo.
Do dna.
- Na ex. - Dobrou.
Ne, ty nemusíš.
Tvoje parta nepoletí.
Jako malý jsem si postavil krystalku.
Napadlo mě to zkusit i tady.
Nebude tak dobrá jako ta kdysi, ale mohlo by to stačit.
Měděný drát, tuha, spínací špendlík.
Sehnal bys mi to?
Á. Máme tady takovýho Marconiho, co?
Uvidím, co splaším.
Denní nálet na východě?
Zpátky do baráků!
Zpátky do baráků! Hned!
- Útočí na Berlín? - Podle palby těžko říct.
Jako by stříleli flaky z půlky Německa.
Aha. Asi to tak bude.
Buď Berlín, nebo okolí.
Slyšíte?
Útočí na Berlín.
Přeju ti překrásný pondělí, Adolfe.
- Myslíte, že je tam i Stovka? - Určitě.
Budou to mít drsný. První denní nálet na hlavní město.
Co to?
- To bylo blíž. - Pomoc!
Pojď.
Doktora!
Otevřete dveře.
- Zpátky! - Co je?
Střelili Harryho!
- Ranili jste ho? - Byl venku.
- Kde je Glemnitz? - Střelili ho bezdůvodně.
- Glemnitze! - Dovnitř!
- Glemnitze! - Krvácí!
Musí za doktorem!
Dovnitř!
Zpátky dovnitř. Hned.
Hej! Chyťte toho psa!
Zavolejte si ho!
Dovnitř!
Harry venku nebyl. Proč ho střelili?
- Do nemocnice s ním. Rychle! - Běžte.
- Zpátky dovnitř! - Zalezte!
Vraťte se dovnitř. Hned.
Ti gauneři nás postupně sejmou všechny, Bucku.
Zalezte!
- Jak předtím. - Jo.
...čtrnáctku.
- Tak. - Otoč ho.
Misí přibývalo, byly nebezpečnější
a to zatracené červené světlo snad nikdy nezhaslo.
Byli jsme jako na jehlách.
Pak řekli, že poletíme na Berlín.
Všichni na základně se zaťatými zuby čekali,
jaké nám to způsobí ztráty.
Tam! Už je vidím!
Jedno. Dvě. Tři.
Čtyři. Pět.
Šest. Sedm.
Osm. Devět. Deset.
Jedenáct.
Dvanáct. Třináct. Čtrnáct.
Patnáct. Šestnáct.
Proboha.
Patnáct sestřelili.
No jo.
Uhni!
Krucinál.
Honem!
Musí ven!
Pošlete mi sem někoho s morfiem.
Opatrně. Za postroj.
Opatrně.
Zkontrolujte bok!
Nejdřív těžce raněné.
Připravte se, letí další! Vyšlete k nim partu.
Další nosítka. Rychle!
Máme raněné!
Pojďte. Honem.
Klid, jasný?
To bude dobrý. Postaráme se.
- Budeš v pořádku. - Ať pošlou ještě nejmíň tři.
Lemmonsi, co kokpit?
Zdravotníka!
Vezmi ho za nohy! Dělej!
To zvládneš, kamaráde.
Opatrně. Tak. Musí se zklidnit.
Odneseme ho. Raz, dva, tři.
Šestý březen 1944 se začal označovat jako Černé pondělí
kvůli počtu mužů, co přišli o život.
A 150 z nich bylo ze Stovky.
Byl to přímý zásah do kokpitu.
Minera a Kinsellu to muselo zabít hned.
Aspoň doufám, pro jejich dobro.
Ztratili kontrolu nad letadlem.
Letěli vzhůru přímo do vyšší sekce.
Harrison se musel vyhnout, aby je netrefili.
A pak... začali prudce klesat.
Při 25. misi.
A ti hajzlové šli po těch, co letěli s padákem. Jednotlivě.
Zabili je všechny.
Do jednoho.
Osádky byly čím dál mladší,
počet obětí rostl a morálka šla ke dnu.
Potřebovali jsme na válku nemyslet.
Zavolal jsem Sandře.
Namlouval jsem si, že s ní chci jen pít a zasmát se,
ale pak jsem jí zavolal podruhé.
A potřetí.
Tak jo.
Je to dobrý?
Skvělý.
Pošta!
Tak jo. Murphy?
- Konečně. - Murphy.
Hamilton.
Děkuju.
A Cleven.
- Díky. - Toť vše. Třeba příště.
Pošta!
Píše mi máma.
Kdo tobě?
- Marge. - Marge.
Před misí Brémy jsem ji v dopise požádal o ruku.
Fakt?
Je pro.
Takže?
To je skvělý.
Gratuluju.
Napadlo mě, že bys mi mohl jít za svědka.
Za svědka ti půjdu.
7. 3. 1944
DRAHÁ PANÍ HALLOVÁ, OSUD VAŠEHO SYNA NÁM NENÍ ZNÁM,
ALE VĚZTE, ŽE TO BYL MŮJ PŘÍTEL.
On ještě píše?
Musí jich napsat spoustu.
- Jak to zvládáš? - V pohodě.
Zítřejší mise.
Zase Berlín?
Jacku, to je stejná trasa. Totožná s tou včerejší.
Jim je fuk, jestli nás pozabíjí.
Tak.
Tak jo.
- Sakra. - Yankees vyměnili DiMaggia?
Nefunguje.
Pojďme na vzduch.
Až bude lepší počasí,
co kdybychom se o něco pokusili?
Ty jsi u toho nebyl?
Šance, že se odtud dostaneme živí, je...
Třicet, čtyřicet, padesát ku jedné?
- No... - Plán zatím nemám, ale něco vymyslím.
Vymysli něco s větší šancí na úspěch.
Dobře, a pak utečeš se mnou?
Chci se dostat za Marge v kuse.
Ale tady umřeš...
v kuse.
Na nějakou nemoc...
nebo protože půjdeš blízko u plotu.
Chceš jíst pořád jenom brambory?
Můžeme počkat tady. Nic nedělat.
To bys chtěl?
Ne, nesnáším to tady stejně jako ty.
8. 3. 1944
Pozor!
Sednout.
Pro ty z vás, co mě neznají, jsem podplukovník Bennett,
nový velitel 349. letky.
Plukovník Harding odjel ráno do Londýna
a já byl pověřen dočasným velením celé 100. bombardovací skupině.
Vaším dnešním cílem...
je Berlín.
Továrna na kuličková ložiska v Erkneru.
Bože. Stejná trasa jako v pondělí.
Kdo to řekl?
Majore Shoensi, máte pravdu.
Ale neposlal bych vás na misi, které bych se neúčastnil i já sám,
takže budu velícím pilotem celého křídla.
Majore Bowmane.
Váš cíl je tady, v srdci Berlína.
Zbývalo nám jen 15 letadel.
Stejný počet Němci sestřelili předevčírem.
Nebylo potřeba počítat,
abychom věděli, že Rosie nemá velkou šanci se z té 25. mise vrátit.
Nějaké potíže, Kene?
Je tip ťop, pane.
A určitě mi ho tak i vrátíte.
Hoši, pojďte sem.
ROSIEHO NÝTOVAČI
Už víte, co a jak.
Řešte kulomety, já budu řešit řízení.
- Jo? - Ano.
Hurá do Berlína.
...pros za nás hříšné nyní i v hodinu smrti naší.
Zdrávas, Maria, milosti plná...
Šanci, že Luftwaffe porazíme, zvyšovalo nasazení letadel P-51 Mustang.
Bezpochyby šlo o nejlepší stíhací letouny války.
Doprovázely nás po celou dobu mise,
čímž se šance na přežití začala zvyšovat.
Spousta stíhačů na druhé v naší úrovni.
- Přátelských? - Nevím.
Dokážete ty stíhače někdo identifikovat?
Jsou to skopčáci. Skopčáci!
Nedokážu je zaměřit. Jdou po 45. křídle.
Rozumím. P-51 jim letí na pomoc.
Spodní věž volá pilota. Zelené světlice z Bennettova letadla.
Zde navigátor, jsme nad Berlínem, ale netočili jsme k orientačnímu bodu.
Rozumím. A jaký je kurs?
Kurs by měl být 253. Opakuji, 253.
Rozumím. Točím na 253.
Očekávejte skopčácký stíhače. Vědí, kam míříme.
Zaeviduj, že 45. křídlo točí k orientačnímu bodu později.
Velí nám podplukovník Bennett a letíme s ním na cíl.
Rozumím.
Bombometčík volá pilota, stíhači na jedenácté.
Rozumím. P-51 tam rychle letí.
Připravte se.
Ty jo!
Stíhači nám prorazí cestu.
K cíli 30 sekund.
Rozumím.
Bombometčíku, jsi připraven?
Tady bombometčík. Ano.
- Dobře, letadlo je tvoje. - Rozumím. Přebírám.
Shazuji bomby.
Tam! Na jihovýchodě!
- Čtrnáct. Chybí jedno. - Nevíte kdo?
Vidíte někdo Rosieho?
Tak co, Pappy?
Tys to dokázal, Rosie. My všichni.
Pětadvacet. Pojedeme domů.
Parchant!
Poslední možnost proletět nad věží.
Rosie! Jo!
Poleť!
- Letí! - Proletí nad náma!
Blbec!
Hezky!
Jo!
Pěkně, Rosie!
Rosie!
- Tak jsem jí řekl: „Betty.“ - Á jé.
„Vymaluj strop svojí oblíbenou barvou.
Až se vrátím, budeš na něj koukat furt.“
Co na to ona?
Nic, protože u telefonu byla i její máma.
Jdu si pro další drink.
Jacku, proč věsíš hlavu?
Budeme ti tak moc chybět?
Jacku, dobrý?
Vedení zvýšilo limit z 25 na 30 misí.
- Cože? - Co?
Platí to pro náhradníky od příštího týdne.
Ostatní musí splnit 28.
Ale vy už to máte za sebou, Rosie.
Dvacet osm?
Proboha, Jacku. Takže nám zbývá ještě deset misí?
A Helmickovi osm místo pěti.
Gratuluju ti, Rosie.
Aspoň tu zasranou válku přežiješ.
Měnit pravidla hry v průběhu?
To je zhovadilost.
Oni chtějí, abychom nahoře chcípli. Všem je to u prdele.
Všem!
Ach jo. Vy o tom něco víte?
Ne, to je...
Rád tě zase vidím.
I já tebe.
Hodně práce.
Jo, to máš.
- Já myslel tebe. - Jo, i já mám dost práce.
V průběhu posledních pár týdnů jsi mi hrozně chyběla.
A rád bych věděl, kde jsi byla.
Zajímá tě, kde jsem byla,
nebo kde budu za 20 minut?
Za 20 minut?
Kárová šestka.
Kárová dáma.
- Kárová desítka. - Parťák mi dal károvou dvojku.
Bucku?
Mám křížovou osmičku.
Křížovou desítku.
Cranku?
Neteče tím proud.
Možná jsou na tom zbytky lepidla, oleje nebo nějaké špíny
a brání to vodivosti.
Myslím...
Jo, něco slyším.
Je to německy.
Slyším hudbu.
Moment.
Jo, tohle je BBC.
Doneste mi papír.
Sověti zahnali polního maršála Mansteina...
Berlín včera čelil zatím nejtěžšímu bombardování.
A poslouchejte:
Stalinovi Rusáci dobyli předmostí u města Mohyliv-Podilskyj
a skopčáky tím rozdělili.
Opakované útoky na Berlín si na Stovce vybraly vysokou daň.
Bylo zřejmé, že už nestačí jen shazovat bomby na cíle.
Museli jsme kompletně zničit celou německou Luftwaffe.
Tohle můj kamarád Rosie dobře chápal.
Ale už dokončil 25 misí.
Svůj úkol splnil.
A teď mohl odjet domů.
24. 3. 1944
Bože.
Kam ksakru jdou?
Mám novinky.
Britové v severní části vykopali tři tunely.
Tři? Panebože. Jak?
Kopali je víc než rok.
Jsou devět metrů pod zemí, aby je neodhalily seizmografy.
Dostalo se ven 70 nebo 80 mužů.
Osmdesát?
To se ještě nestalo.
Plukovník si myslí, že to bude mít vážné následky,
až vyšší důstojníci SS a gestapa zjistí,
jak byl ten únik rozsáhlý.
Měl jsi pravdu. Měli jsme utéct, když šli po Britech.
Možná, ale nejspíš jsi měl pravdu ty. Radši na jistotu.
Proč bych vlastně spěchal domů?
Ostatní kluci dostávají dopisy. Ty taky.
Ale já ho nemám od koho dostat.
Na tohle jsem se nepřipravil.
Mluví z tebe tohle místo.
Jsi unavený.
To jsem.
Venku budeš mít na tamto plno času.
Na příště se připravíš.
Ale poznají jenom toho, kým jsem teď. Ne toho, kým jsem byl.
Než jsem se dostal sem.
Jestli odtud vůbec vypadneme.
Vypadneme. A poznat tohle tvoje já bude mít smysl.
Hej, majoři!
- Shání se po vás Simoleit. Teď. - Po nás?
Jo, a po plukovníkovi.
Kvůli tomu velkému útěku
byl velitel von Lindeiner zbaven funkce.
Většinu uprchlíků chytili.
Ale s lítostí vám oznamuji,
s velikou lítostí,
že 50 z těch chycených zajatců bylo popraveno.
Popraveno?
Radil bych vám, aby se vaši muži nepokoušeli o odvetu,
nezkoušeli neuposlechnout rozkazy a...
a ani se nesnažili o útěk.
Dostal jsem rozkaz, abych sepsal
všechny židovské válečné zajatce ve Stalag Luftu III.
Jsou tu jen Američané, pane majore.
Jenom Američané.
Ano, ale v Berlíně probíhají debaty,
zda všechny říšské zajatecké tábory
nepřesunout z jurisdikce Luftwaffe do rukou SS a gestapa.
A tomu bychom se chtěli vyhnout všichni, že ano?
Takže uvítáme, když se budete chovat slušně.
Jakou máme šanci teď?
Že se domů dostaneme živí? Malou. Fakt, fakt malou.
Chcete do služby?
Kapitáne, víte, že limit počtu misí byl zvýšen na 30?
Ano, to vím.
Bránit vám v tom nemůžu.
Ale vy nechcete domů?
Šmankote, jestli si někdo zaslouží cestu na Floridu, tak vy.
No...
Asi jsem...
Shoens a Helmick.
Jak bych mohl v noci spát s vědomím, že se pravidla změnila v průběhu hry?
A taky...
Neumím si představit, že mé místo zaujme nováček.
A že by sebe i osádku zabil při první misi.
Pak ho nahradí další náhradník a tak to bude pořád dokola.
To by nešlo.
Domů nemůžu.
Zatím ne.
Ne, dokud to neskončí.
Ať už jakkoliv.
Rozumím.
No, aspoň byste to rozhodnutí měl učinit
na základě dostupných informací.
Generál Doolittle nakázal radikální změnu vzdušné strategie.
Invaze nemůže proběhnout, dokud Luftwaffe nebude zničena
a nebudeme mít vzdušnou převahu.
A s P-51 by se nám to už mohlo podařit,
protože jsou rychlejší a lepší než kterékoli letadlo Luftwaffe.
Ale abychom Němce sestřelili, musíme je dostat do vzduchu.
Bombardéry budou návnada.
Naše bombardéry.
Tak zní plán.
To by byla vaše mise. Být návnada.
Rozumím.
Dobrá tedy.
PŘIHLÁŠKA K OPĚTOVNÉMU NÁSTUPU DO VOJENSKÉ SLUŽBY
Víte co? Hodil by se nám nový velící důstojník do 350. letky.
Byl byste pro?
Jo, jsem pro.
Tak dobře.
Děkuji.
PŘÍŠTĚ UVIDÍTE
Na co čekáme?
Musíme se začít připravovat.
Jean vám udělá brífink. Odjíždíte zítra.
Je tu bezpečno.
Kdy bude nějaká větší akce?
Je to v plánu.
Za pár hodin proběhne invaze do Evropy.
Jste klíčovým článkem mise.
Jsme letci z Tuskegee?
Ano, pane!
Důstojník Wesgate mi dala tohle číslo.
Znáte lepší zemi než tuhle?
Hodně se snaží být taková, za jakou se prohlašuje.
Vy tady otročíte jak v pracovním lágru.
Jsi tady nový kápo a já ti překážím?
To nevydržíš ani...
Stovky letadel. Tisíce mužů.
Nic takového jste ještě neviděli.
Překlad titulků: Karel Himmer