Saksan ilmavoimat johtivat Stalag Luft III:a.
ŻAGAŃ, SAKSA - MAALISKUU 1944
Koska leireissämme oli heidän lentäjiään, he kohtelivat poikiamme inhimillisesti.
Oli kylmää ja kurjaa. Ruokavaliona oli perunoita ja nauriita ympäri vuoden.
Mutta saatavilla oli hygieniaa, mukavuuksia, kirjoja ja musiikkia.
He halusivat uutisia rintamalta saadakseen toivoa,
että pääsisivät pian kotiin.
Kiitti.
Tarvitsetko apua?
En kieltäytyisi.
- Onko postista kuulunut? - Ei.
Taasko viivytys?
Sota.
Punaisella Ristillä on vaikeuksia saada postia leiriin.
Kis, kis.
Se tulee luoksesi, Hammy.
Kis, kis.
Näen sen.
Tule tänne.
Tule nyt.
Sillä lailla.
Saisinko vettä?
Mitä sanoit keitossa olevan?
Ei hän sanonut.
Jänistä?
Varmasti.
Parakkiemme alla on juoksennellut paljon jäniksiä.
Käytä ämpäriä.
Yritä pitää se sisällä, Benny.
Muuta emme saa ennen kuin Punaisen Ristin paketit tulevat.
Pannaan töpinäksi, pojat.
On melkein uutisten aika.
Britti-, intialais-, ja gurkhajoukot -
taistelevat yhä japanilaisia vastaan Burmassa -
liittyen kenraalimajuri Orde Wingaten chindititien retkeen -
syvälle vihollisen linjojen taakse.
Italiassa brittijoukot taas kerran torjuttiin Monte Cassinossa,
kun liittoutuneiden joukot olivat jumissa Anzion rannoilla.
- Mitä nyt? - Itärintamalla...
Ei mitään hyvää.
Johto tuli.
Britit yrittivät taas hyökätä Monte Cassinoon.
Ei mennyt hyvin.
Ja sakut lähettivät 9 tai 10 divisioonaa Anzioon.
Kerro muille. Haluan miesten odotusten olevan realistisia.
Kaverit, lähdetään.
Yllätyspääluvunlaskenta.
Kiirehtikää. Vauhtia. Lopettakaa jo.
Töpinää, kaverit. Nopeasti.
Nyt!
Solomon.
Nimihän on juutalainen.
Vauhtia.
Löysimme jotain!
Jumalauta.
Eivät saaneet kuuloketta.
Luojan kiitos pienistä ihmeistä.
PERUSTUU DONALD L. MILLERIN KIRJAAN
Vuoden 1944 alussa tajuttiin maihinnousun Eurooppaan olevan lähellä.
Sadas pommitusrykmentti tekisi osansa.
Käskystä.
Lisätehtävät Saksaan tarkoittivat lisätappioita.
Lisätappiot tarkoittivat lisäkorvaajia.
Hei, mokkeri!
Värvätyt minusta oikealle ja upseerit vasemmalle.
Älä huoli. Vaihdamme sen.
- Katse eteen. - Värvätyt minusta oikealle -
- ja upseerit vasemmalle. - Penskoja.
- Ei voi olla totta. - Hei, keltanokka.
Delaney. Albert.
Fuller.
Koska jokainen oli menettänyt ainakin yhden läheisen ystävän,
jotkut eivät halunneet tutustua uusiin miehiin.
Useimpien ei odotettu pysyvän pitkään.
Mutta jonkun piti opettaa heitä.
Huomenta.
Olen kapteeni Robert Rosenthal, lentäjä 418:nnessa.
Hyvä, että tulitte.
Murkina on klo 12.
Minäpä palaan. Vien teidät sinne.
Tervetuloa sadanteen.
Kiitos, herra kapteeni.
Välillä tapahtui jotain, mikä sähköisti koko tukikohdan.
Ketkäs ne siinä!
Luulimme kersanttien Quinn ja Bailey kuolleen Regensburgin yllä,
mutta Ranskan ja Belgian vastarinnan ansiosta -
- he palasivat Thorpe Abbottsiin. - Quinn ja Bailey!
Saimme eniten toivoa kuolleiksi luultujen paluusta.
Hyvältä näyttää.
Heidän onnekseen oli sääntö, että jos pudonnut lentäjä -
pääsi miehitetystä Euroopasta, hän ei saanut lentää tehtävissä enää.
Koska jos hänet ammuttiin alas taas -
ja Gestapo sai hänet kiinni ja kidutti häntä, hän tiesi liikaa pakoreiteistä -
ja häntä auttaneista ranskalaisista ja belgialaisista.
Onnenpekat saivat lipun kotiin.
Turvallista lentoa, pojat.
- Palatkaa turvallisesti kotiin! - Nähdään!
Ei kuitenkaan enää. Koska se oli.
Toinen skottiviski, Gordon.
- Laita piikkiini. - Käskystä.
Entä sinä?
Pyydätkö Floridaan? Texasiin?
Kävin jo Texasissa ennen komennustani.
Lentäjien koulutus Floridassa kuulostaa paremmalta.
Lisäksi on hyvä, että näytät uusille, että 25 on mahdollista.
Niin. Siitä on aikaa täällä.
Dave Miner poikineen on myös 24:ssä.
Antaisin mitä vain, jos saisin kouluttaa lentäjiä auringossa -
tämän sumuvuoden jälkeen.
Aikasi tulee vielä, Croz.
Se on ongelma ylennyksestä operaatioihin.
Pääsee harvoin lentämään.
Hän oli kuulemma ainoa 18 koneesta, joka palasi Bremenistä.
Täytyy olla onnekkain mies täällä.
Se oli Münster.
Ja koneita oli 13.
Eikä kyse ollut onnesta.
- Malooly, eikö niin? - Kyllä.
Rosie on paras näkemäni B-17:n lentäjä. Ikinä.
Jos olette puoliksi hänen tasollaan, tekin saatatte yltää 25:een.
Hitto.
- Tehdään se. - Katse ylös, pojat.
- Öitä. Pohjanmaan kautta. - Hyvää yötä.
Ei, sinun ei tarvitse.
Miehistösi ei osallistu tähän.
Pienenä rakensin kidekoneen.
Ajattelen yrittää sitä täällä.
Ei yhtä hyvä kuin vanhasi mutta voi toimia riittävästi.
Kuparilankaa, grafiittia, hakaneula.
- Voitko kerätä ne minulle? - Oma, pikku sotavanki-Marconini.
Katson, mitä saan kokoon.
Päiväisku näin itään?
Takaisin parakkeihin!
Heti takaisin parakkeihin!
- Varmasti Berliiniin. - Vaikea hahmottaa ilmatorjunnasta.
Puoli Saksaa kuulostaa osallistuvan ilmatorjuntaan.
Sillä lailla. Kuulostaa oikealta.
Berliini tai sen lähistö.
Kuulitteko?
Se on Berliini.
Hei, jumalauta. Hyvää maanantaita, Adolf.
- Onko sadas mukana? - Varmasti.
Ylhäällä tulee rankkaa.
Eka päiväisku Saksan pääkaupunkiin.
Mikä helvetti se oli?
- Tuo on paljon lähempänä. - Apua!
Tulkaa.
Tarvitsemme lääkärin!
Avatkaa nuo ovet.
- Heti takaisin sisään! - Mitä tapahtui?
He ampuivat Harryä!
- Satutitteko yhtä meistä? - Lähti alueelta.
- Missä Glemnitz on? - Ampuivat häntä syyttä.
- Hakekaa Glemnitz! - Sisään!
- Glemnitz! - Paha verenvuoto!
Hän tarvitsee lääkäriä.
Sisään!
Takaisin sisään. Heti.
Hei! Koira pois!
Kutsukaa koira pois! Irti!
Takaisin sisään!
Harry oli alueella. Miksi häntä ammuttiin?
Viekää nopeasti sairaalaan.
- Nopeasti! - Tulkaa mukaani.
- Heti! Takaisin sisään! - Hei! Sisään!
Menkää takaisin sisään. Heti.
Hemmetin roistot tappavat meidät yksi kerrallaan.
Menkää sisään!
- Samat kuin aiemmin... - Niin.
...luutnantin mukaan.
- Käännä se. - Selvä.
Tehtävien ja vaaran kasaantuessa -
tuntui, ettei punainen tehtävävalo lakannut vilkkumasta.
Olimme aina hermona.
Sitten kuulimme, että kohteena on Berliini.
Tukikohdan joka mies pidätti hengitystä odottaessamme -
näkevämme, kuinka kova hinta sillä oli.
Tuolla! Näen ne!
Yksi, kaksi, kolme.
Neljä, viisi.
Kuusi, seitsemän.
Kahdeksan, yhdeksän, kymmenen.
Yksitoista.
12, 13, 14,
15, 16.
Kiesus.
Pudonneita on 15.
Niin.
Väistä!
Hitto.
Vauhtia!
Ottakaa heidät ulos!
Tarvitsen jonkun tuomaan morfiinia tänne.
Varovasti. Ota valjaat.
Varovasti.
Tarkastakaa siivet!
Pahiten haavoittuneet ensin.
Valmistautukaa toisen saapumiseen! Ryhmä hoitamaan sitä!
Tarvitaan toiset paarit! Vauhtia!
Haavoittuneita kyydissä!
Tulkaa. Mennään.
Rauhoitu!
Sinä selviät. Me autamme.
- Sinä paranet. - Käske tuoda ainakin kolme lisää.
- Lemmons, näemmekö ohjaamoon? - Lääkintämies tänne ja heti!
Pidä jaloista kiinni!
Sinä selviät. Me autamme.
Varovasti.
Hänet pitää rauhoittaa.
Viedään hänet pois. Yksi, kaksi, kolme.
6. maaliskuuta 1944 nimettiin Mustaksi maanantaiksi -
päivän kaatuneiden määrän takia.
Heistä 150 oli 100:nnesta.
He saivat suoran osuman ohjaamoon.
Miner ja Kinsella kuolivat kai heti.
Ainakin heidän vuokseen toivon niin.
Alus lähti täysin käsistä.
Suuntasi suoraan ylös korkeaan parveen.
Harrisonin täytyi väistää sitä.
Sitten se kääntyi syöksyyn.
Heidän 25. tehtävässään.
Kusipäät tulittivat miehiämme laskuvarjoissa. Yhtä toisensa perään.
He tappoivat kaikki.
Joka ikisen.
Miehistöjemme nuortuessa -
tappiot nousivat ja tukikohdan moraali laski.
Tarvitsimme kaikki muuta ajateltavaa kuin sota.
Minä päätin soittaa Sandralle.
Uskottelin itselleni haluavani vain hauskaa ryyppyseuraa -
mutta soitin hänelle toistamiseen.
Ja kolmannen kerran.
Siinä.
Onko se hyvä?
Loistava.
Postia!
No niin, Murphy.
- Vihdoin. - Murphy.
Hamilton.
Kiitti.
Ja Cleven.
- Kiitos. - Siinä se, kaverit.
Ehkä ensi kerralla.
Postia!
Se on äidiltäni.
Keneltä sinun on, Buck?
- Margelta. - Margelta.
Kosin viimeisessä kirjeessä ennen Bremeniä.
Kositko?
Hän suostui.
Entä sitten?
Se on hienoa.
Onnittelut.
Ajattelin jopa, että ehkä olisit bestmanini.
Niin olenkin.
7. MAALISKUUTA 1944
Hyvä rva Hall,
emme tiedä poikanne kohtaloa,
mutta kirjoitan kertoakseni, että poikanne oli ystäväni.
Vieläkö hän jatkaa?
Vielä on useita kirjoitettavana.
- Miten pärjäät? - Ihan hyvin.
Huomisen tehtävä.
Berliinikö taas?
Jack, se on sama reitti. Täsmälleen sama kuin eilen.
He eivät välitä, tapattavatko kaikki.
No niin.
- Jumalauta. - Myikö Yankees DiMaggion?
Se ei toimi.
Haukataan raitista ilmaa.
Kun sää paranee,
tehdäänkö kahdestaan siirtomme?
Etkö ole kiinnittänyt huomiota?
Todennäköisyys päästä täältä elossa ja ehjänä on...
Muutamasta pariin prosenttiin?
- No. - Suunnitelma puuttuu,
mutta keksin jotain.
Keksi jotain todennäköisempää.
Kun keksin, tuletko mukaan?
Suunnitelmani on palata ehjänä Margen luo.
Kuolisit tänne -
ehjänä -
sairauteen -
tai kävelyyn liian lähellä tuota helvetin aitaa.
Etkö halua syödä muutakin kuin perunoita?
Voimme odottaa täällä tekemättä mitään.
Sitäkö haluat?
En siedä tätä paikkaa sinua enempää.
8. MAALISKUUTA 1944
Asento!
Istukaa.
Niille, jotka eivät tiedä, olen everstiluutnantti Bennett,
349:nnen laivueen uusi komentaja.
Eversti Hardingin Lontoon-matkan vuoksi -
johdan väliaikaisesti koko sadatta pommitusrykmenttiä.
Päivän kohde -
on Berliini,
tarkemmin Erknerin kuulalaakeritehdas.
Jessus. Aivan sama reitti kuin maanantaina.
Kuka sanoi sen?
Majuri Shoens, olette täysin oikeassa.
Mutta minä en määrää ketään tehtävään, jota en lennä itse,
joten olen koko lennoston johtava lentäjä.
Majuri Bowman.
Keskivaikutuspisteenne on täällä Berliinin sydämessä.
Koneita oli enää 15 lähetettäväksi.
Saksalaiset pudottivat yhtä monta kaksi päivää aiemmin.
Ilman laskupäätäkin tajusi,
että Rosie miehistöineen tuskin palaisi 25. tehtävästään.
Pitäisikö tietää jotain, Ken?
Se on huippukunnossa.
Tuotte sen varmasti sellaisena takaisin.
No niin, pojat. Kokoon.
Tiedätte kuvion.
Huolehtikaa aseista. Minä huolehdin koneesta.
- Onko selvä? - On, herra kapteeni.
Mennään Berliiniin.
Rukoile meidän syntisten puolesta nyt ja kuolemamme hetkenä.
Terve Maria, armoitettu.
Mahdollisuutemme päihittää Luftwaffe -
parani, kun P-51 Mustang otettiin käyttöön.
Se oli selvästi paras hävittäjä sodassa.
Kun Mustangit saattoivat koko tehtävän ajan,
todennäköisyys alkoi kääntyä meille suotuisaksi.
Paljon hävittäjiä klo 2:ssa tasalla.
- Ovatko ystävällisiä? - En erota.
Tunnistaako kukaan hävittäjät? Kuuntelen.
Ne ovat sakuja!
En osu niihin. Ne tuhoavat 45:nnen!
Kuitti. Näen P-51:ien tulevan apuun.
Pallotorni lentäjälle.
Näen vihreä-vihreä-valoammukset eversti Bennettin aluksesta.
Suunnistaja lentäjälle. Olemme Berliinin yllä -
mutta ohitimme käännöksen alkupisteeseen.
Kuittaan. Mikä on suuntima? Kuuntelen.
Suuntiman pitäisi olla 253. Toistan, 253.
Kuittaan. Suuntima 253:een. Kuuntelen.
Tarkkailkaa sakujen hävittäjiä. He tietävät kohteemme.
Kirjaa lokiin, että 45. lennosto ohitti käännöksen alkupisteeseen.
Olemme eversti Bennettin johdossa. Käännymme kohteeseen hänen kanssaan.
Kuitti.
Pommittaja lentäjälle. Hävittäjiä klo 11:ssä.
Kuittaan. P-51:t tulevat nopeasti.
Valmistautukaa, pojat.
Vau!
Hävittäjämme raivaavat meille reitin.
30 sekuntia kohteeseen.
Kuittaan. Lentäjä pommittajalle. Valmiina pudottamaan?
Pommittaja lentäjälle. Kuitti.
- Selvä. Alus on sinun. - Kuitti. Minun alukseni.
Pommit irti.
Tuolla! Itäkaakossa!
14! Yksi pudonnut!
Näkyykö, kuka putosi?
Entä onko Rosiea näkynyt?
Mitä sanot, Pappy?
Sinä onnistuit, Rosie. Me onnistuimme.
Kaksikymmentäviisi. Me menemme kotiin.
Hitto vieköön!
Viimeinen tilaisuus tärisyttää tornia.
Rosie! Hyvä!
Anna tulla!
- Tulossa taas! - Hän lentää matalalla ohi!
Helkkari!
Hei, mitäs pidätte?
Hyvä!
Hyvä! Rosie!
Rosie!
- Sanoin hänelle: "Hei, Betty." - Taas se alkaa.
"Kannattaa maalata katot lempivärilläsi,
koska katsot niitä helvetisti, kun palaan kotiin."
Mitä hän sanoi?
Ei mitään, koska hänen äitinsäkin oli puhelimessa.
Haen toisen drinkin.
Jack, miksi niin allapäin?
Jäätkö kaipaamaan meitä?
Oletko kunnossa?
Johto nostaa komennuksen loppuvaatimuksen 25:stä 30:een tehtävään.
- Oletko tosissasi? - Mitä?
Vain korvaaville miehistöille ensi viikon jälkeen.
Siihen asti vaaditaan 28.
- Ei koske sinua ja poikiasi, Rosie. - 28?
Jessus, Jack. Se tekee kymmenen tehtävää lisää meille.
Kahdeksan lisää Helmickille viiden sijaan.
No, onnittelut, Rosie.
Ainakin sinä selviät hengissä tästä sodasta.
Siis muuttavat sääntöjä kesken pelin.
Se on paskaa, Jack.
He haluavat meidän kaikkien kuolevan, eikä kukaan välitä paskaakaan.
Ei kukaan!
Voi hitsi. Tiedättekö tästä mitään?
Ei, on...
On hyvä nähdä sinua taas.
Samoin.
On ollut kiire.
Niin sinulla on ollut.
- Tarkoitin sinua. - Minäkin olen ollut kiireinen.
Kuule, nämä viime viikot olen kaivannut sinua kamalasti.
Haluan vain tietää, missä olet ollut.
Senkö haluat tietää?
Vai sen, missä olen 20 minuutin päästä?
20 minuutin?
Ruutukutonen.
Ruutuakka.
Ruutukymppi.
Lepääjä antaa ruutukakkosen.
Buck?
Minä... Ruutukasi.
Ruutukymppi.
Crank.
Kyse on johtavuudesta.
Ehkä on jäämiä liimasta, öljyä, likaa tai jotain -
sähkövirran tiellä.
Luulen...
Kyllä, kuulen jotain.
Se on saksaa.
Musiikkia.
Hetkinen.
Kyllä. Kyllä, BBC.
Anna paperia.
Neuvostojoukot ovat ajaneet kenttämarsalkka Mansteinin 80 km...
Eilen Berliini koki sodan raskaimman pommituksen.
Kuunnelkaa tätä.
Joe-sedän vanjat saivat sillanpääaseman paikassa nimeltä Mohyliv-Podilskyi.
Jakoivat sakuarmeijan kahtia.
Toistuvat iskut Berliiniin verottivat sadatta valtavasti.
Oli tullut selväksi, ettei pommien tiputtaminen kohteeseen riittänyt enää.
Meidän piti tuhota täysin Saksan Luftwaffe.
AMBULANSSI
Ystäväni Rosie ymmärsi sen oikein hyvin.
Mutta hän oli suorittanut 25. tehtävänsä.
Hän oli tehnyt velvollisuutensa.
Ja nyt hän pääsisi kotiin.
24. MAALISKUUTA 1944
Jessus.
Minne he menevät?
Uutisia, pojat.
Pohjoisalueen britit kaivoivat kolme tunnelia.
Kolmeko? Jessus sentään. Miten?
He kaivoivat niitä yli vuoden.
Kymmenen metriä syviä, jotta seismografit eivät huomaa.
Noin 70-80 miestä pääsi ulos.
80?
Tämä on ennenkuulumatonta.
Eversti odottaa ankaria seuraamuksia,
kun SS:n ja Gestapon ylemmät upseerit saavat tietää -
paon laajuudesta.
Olit oikeassa.
Olisi pitänyt paeta, kun he jahtasivat brittejä.
Ehkä, mutta sinä olit oikeassa. On parempi pelata varman päälle.
Miksi helvetissä kiirehtisin kotiin? Muut saavat kirjeitä. Sinä saat kirjeitä.
Kirjeen saamiseen tarvitsee sen lähettäjän.
Minulta jäi se osa hoitamatta.
Tämä paikka menee tunteisiin.
- Olet väsynyt. - Niin olenkin.
Siihen riittää aikaa, kun pääset pois.
Ensi kerralla hoidat homman.
He tutustuvat vain tähän versioon minusta. Ei vanhaan.
Ennen kuin tulin tänne.
Jos edes pääsemme pois.
Pääsemme me. Ja tähän versioon sinusta kannattaa tutustua.
Hei, majurit!
- Simoleit haluaa teidät toimistoonsa. - Vain meidätkö?
Niin. Teidät ja everstin.
Tämän suuren pakoyrityksen takia -
komendantti von Lindeiner on vapautettu tehtävistään.
Useimmat pakenijat saatiin kiinni.
Mutta on ikävä kertoa teille,
erittäin ikävä kertoa,
että 50 kiinni saatua pakenijaa on teloitettu.
Teloitettuko?
Varoitan teitä sallimasta miestenne suorittaa kostotoimia,
kieltäytyä käskyistä tai yrittää -
paeta jatkossa.
Olen saanut käskyn inventoida -
kaikki juutalaiset sotavangit Stalag Luft III:ssa.
Täällä on vain amerikkalaisia, majuri Simoleit.
Vain amerikkalaisia.
Niin, no, Berliinissä puhutaan jatkuvasti Reichin sotavankileirien siirtämisestä -
Luftwaffen toimivallasta SS:lle ja Gestapolle.
Sitä haluaisimme kaikki välttää, eikö niin?
Teidän hyvää käytöstänne arvostettaisiin paljon.
Mikä todennäköisyys nyt on?
Että pääsemme hengissä kotiin? Pieni, erittäin pieni.
Haluatteko jatkaa?
Kapteeni, tiedätte, että komennuksia on venytetty 30 tehtävään.
Tiedän kyllä.
En voi estää teitä.
Mutta ettekö halua kotiin?
Ja jessus, jos joku on ansainnut matkan Floridaan, niin te.
No, herra eversti.
Taidan olla...
Shoens ja Helmick.
Miten voin nukkua öisin tietäen palaavani kotiin,
kun heidän tavoitteensa nousi kesken komennuksen?
Ja lisäksi minä -
en osaa kuvitella aloittelijan ottavan paikkani.
Ja saavan itsensä ja miehistönsä hengiltä ekassa tehtävässä.
Ja hänet korvataan korvaajalla yhä uudestaan ja uudestaan.
Ei, herra eversti.
En voi mennä kotiin.
En vielä.
Vasta kun työ on tehty.
Tavalla tai toisella.
Ymmärrän.
No, minusta teidän pitäisi edes päättää -
kaiken saatavilla olevan tiedon perusteella.
Kenraali Doolittle on määrännyt ilmastrategian radikaalin muutoksen.
Maihinnousu ei voi tapahtua ennen kuin Luftwaffe on tuhottu -
ja meillä on täysi ilmaherruus.
Se onnistuu nyt uusilla P-51:illä,
jotka ovat joka ikistä Luftwaffen lentokonetta parempia.
Mutta ampuaksemme ne alas meidän pitää saada ne ilmaan.
Pommikoneet ovat syöttinä.
Meidän koneemme.
Se on strategia.
Se on tehtävä. Syötti.
Ymmärrän.
Hyvä on sitten.
HAKEMUS UUDELLEENVÄRVÄYTYMISESTÄ
Kuulkaa, meillä olisi käyttöä uudelle komentajalle 350:nnessä.
Kiinnostaako?
Kyllä kiinnostaa.
Hyvä on sitten.
Kiitos, herra eversti.
SEURAAVASSA JAKSOSSA...
Mitä me odotamme?
Pitää alkaa valmistella heti.
Jean kertoo tehtäväsi. Lähdet huomenna.
Katoin koko rakennuksen.
Milloin saamme kovempaa toimintaa?
Suunnitelmat ovat tekeillä.
Maihinnousu Eurooppaan on parin tunnin päässä.
Teidän tehtävänne mahdollistaa sen.
Olemmeko Tuskegeen miehiä vai mitä?
Olemme!
Sain luutnantti Wesgatelta tämän numeron.
Tiedätkö parempaa maata?
Se yrittää kovin tulla sellaiseksi kuin sen pitäisi olla.
Puurtamisenne saa tämän näyttämään työleiriltä.
Oletko leirin uusi kunkku ja minä vain tiellä?
Mitä? Etkö kestä...?
Satoja aluksia. Tuhansia miehiä.
Se on ennennäkemätöntä.
Tekstitys: Jari Vikström