Stalag Luft III ble styrt av Luftwaffe.
SAGAN I TYSKLAND MARS 1944
Og siden vi hadde deres piloter hos oss, behandlet de gutta våre godt nok.
Det var kaldt og elendig.
Dietten deres besto av poteter og kålrot året rundt.
Men de hadde tilgang til hygiene, rekreasjon, bøker og musikk.
Alt de ønsket var nytt fra fronten som kunne gi dem håp
om at de en dag snart ville dra hjem.
Takk.
- Trenger du hjelp? - Jeg sier ikke nei.
- Noe nytt om posten? - Niks.
- Enda en forsinkelse? - Krig.
Røde kors sliter med å frakte post til leiren.
- Kom da, pus. - Hun kommer mot deg, Hammy.
Kom da, pus.
Ja, jeg ser henne. Kom her.
Kom igjen.
Der, ja.
Har du noe vann?
- Hva sa du var i suppa? - Han sa ikke det.
- Kanin? - Ja, sikkert.
Det har vært mange løskaniner på frifot under brakkene.
Bruk ei bøtte.
Hold det nede om du kan, Benny.
Eneste proteinet vi får før pakkene fra Røde kors kommer.
Kjapp dere, gutter. Det er straks nyhetene.
Britiske, indiske og gurkhastyrker kjemper videre mot japanerne i Burma,
der de blir med generalmajor Wingates... Chindit-ekspedisjon
langt bak fiendens frontlinjer.
I Italia ble britiske styrker igjen frastøtt ved Monte Cassino,
mens allierte tropper sitter fast på strendene i Anzio.
- Hva er det? - På østfronten...
Ikke noe bra.
Ledelsen.
Britene prøvde å angripe Monte Cassino igjen.
Gikk ikke bra.
Og tyskerne sendte ni eller ti divisjoner til Anzio.
Si det videre. Vi vil at alle skal ha realistiske forventninger.
Kom.
Overraskelses-appell.
Fort. Rund av.
Fort dere.
Gå!
Solomon.
Jødisk navn, ja?
Kom igjen, da.
Vi fant noe!
Helvete.
- De fant ikke hodetelefonen. - Takk Gud for små mirakler.
BASERT PÅ BOKA AV DONALD L. MILLER
Det var inneforstått tidlig i 1944 at invasjonen av Europa var nær.
Den 100. bombegruppen ville spille sin rolle.
Ja, sir.
Flere tokter til Tyskland betød flere tap.
Flere tap betød flere erstatninger.
Rekrutt!
Jeg vil se vervede menn til høyre og offiserer til venstre.
- Vi endrer det. - Vervede til høyre
- og offiserer til venstre. - De er barn.
- Du kødder. - Hei, rekrutt.
Delaney. Albert.
Fuller.
Fordi alle hadde mistet minst én nær venn,
viste noen motstand til å bli kjent med nye.
De fleste kom ikke til å vare lenge. Men noen måtte vise dem hvordan ting gjøres.
God morgen.
Jeg er kaptein Robert Rosenthal, pilot i 418. gruppe. Godt å ha dere her.
Maten er klokka 12.
Jeg kan følge dere bort dit etterpå. Velkommen til 100. gruppe.
Takk, sir.
Av og til ville noe skje som skapte spenning på hele basen.
Se!
Vi trodde Quinn og Bailey var blant de mange som døde ved Regensburg,
men takket være fransk og belgisk motstand
- var de tilbake. - Quinn og Bailey!
Ingenting ga mer håp enn når noen kom tilbake.
Ser bra ut.
Heldigvis for dem var det en regel at om en flyger
kom ut av okkuperte Europa, fikk han ikke fly flere tokter.
Om en flyger ble skutt ned igjen
og ble fanget og torturert av Gestapo, visste de for mye om fluktrutene
og de franske og belgiske borgerne som hjalp dem.
De heldige jævlene fikk reise hjem.
Fly trygt, gutter.
- Kom dere trygt hjem! - Snakkes!
Ikke nå lenger. For det var det.
En whisky til, Gordon?
- Sett det på regninga. - Ja.
Men hva med deg? Skal du søke til Florida? Texas?
Jeg var i Texas før jeg dro ut.
Å trene piloter i Florida høres bedre ut.
Og det blir godt for deg å vise de nye gutta at 25 faktisk kan gjøres.
- Ja. Det er lenge siden sist nå. - Dave Miner og gutta hans er også på 24.
Jeg ville gitt alt for å trene piloter et solfylt sted
etter et år i denne ertesuppa.
Din tid vil komme, Croz.
Det er problemet med å bli forfremmet. Du får knapt sjansen til å fly.
Hørte han var eneste som kom tilbake fra Bremen av 18 fly.
Må være den heldigste av oss, hva?
Det var Münster. Og det var 13 fly.
Og hell var det ikke.
- Malooly, ikke sant? - Ja, sir.
Rosie er den beste piloten jeg har sett fly et B-17.
Be til Gud om at du kan fly halvparten så godt, så kommer du til 25, du også.
- Dæven. - Kom igjen.
Se opp, gutter.
- Bånnski. - God natt.
Nei, nei, det går bra. Mannskapet ditt står over denne gangen.
Da jeg var barn, bygde jeg en krystallradio.
Jeg vurderer å gi det et forsøk her.
Blir ikke så bra som vår gamle, men det kan funke greit nok.
Kobbertråd, grafitt, sikkerhetsnål.
- Klarer du å finne det for meg? - Min lille oppfinner, du.
Jeg ser hva jeg får til.
Dagangrep så langt øst?
Til brakkene!
Tilbake til brakkene nå!
- Må være Berlin. - Vanskelig å høre gjennom luftvernilden.
Høres ut som det kommer fra halve Tyskland.
Der, ja. Det høres riktig ut. Det er Berlin eller omegn.
Hører dere det? Det er Berlin.
God jævla mandag, Adolf.
- Tror du 100. gruppe er med dem? - Må være det.
Blir hardt der oppe. Første dagangrepet på Tysklands hovedstad.
Hva var det?
- Det er nærmere. - Hjelp!
Kom.
Lege!
Åpne de dørene.
- Inn! - Hva skjedde?
De skjøt Harry!
- Skadet du en av våre? - Han var ute.
- Hvor er Glemnitz? - Skutt uten grunn.
- Glemnitz! Glemnitz! - Han blør!
Må finne lege.
Inn! Inn!
Gå inn nå.
Hei! Grip hunden!
Få vekk hunden!
Gå inn!
- Harry var inne. Hvorfor skjøt de ham? - Ta ham med til sykestua.
- Fort! - Bli med meg.
- Nå! Inn! - Hei! Kom deg inn!
Gå inn nå.
De jævla bøllene vil knerte oss en etter en.
Kom dere inn!
- Samme som før... - Ja.
...ifølge løytnanten.
- Ok. - Snu den.
Toktene hopet seg opp og ble farligere,
og det virket som at det røde toktlyset aldri var av.
Vi var alltid i helspenn. Så sa de at Berlin skulle utpekes til mål.
Alle på basen holdt pusten mens vi ventet for å se hvor dyrt det ville koste oss.
Der. Der! Jeg ser dem!
Én, to, tre.
Fire, fem.
Seks, sju.
Åtte, ni, ti.
Elleve.
Tolv, tretten, fjorten,
femten, seksten.
Svarte.
15 har styrtet.
Ja.
Flytt deg!
Faen.
- Kom igjen! - Få dem ut!
Noen må komme med morfin.
Rolig. Hent selevesten.
Rolig.
Sjekk vingene!
Verst skadde først.
Enda et fly innkommende! Få et mannskap på det!
En båre til! Kjapp dere!
- Skadde om bord! - Kom igjen.
Ta det rolig, ok?
Dette går bra. Vi har deg.
- Det ordner seg. - Vi trenger minst tre til.
- Lemmons, ser du cockpiten? - Sanitet hit, nå!
Hold beina! Ta beina hans.
Det går så bra.
Rolig.
Må roe ham ned. La oss få ham ut. Én, to, tre.
6. mars 1944 ble kjent som Svartmandag
på grunn av alle vi mistet den dagen. 150 av dem var fra 100. gruppe.
Direkte treff i cockpiten. Miner og Kinsella må ha blitt drept momentant.
Jeg håper iallfall det for deres skyld.
Flyet kom helt ut av kontroll.
På vei rett opp, til høyre for høy enhet.
Harrison måtte ta unnamanøvre for å unngå det.
Så... styrtet det.
På deres 25. oppdrag.
Rasshølene siktet på gutta i fallskjermer, en etter en.
De drepte dem alle...
...hver eneste en av dem.
Mannskapene ble yngre,
tapene økte og moralen på basen raste nedover.
Vi trengte å bli distrahert fra krigen.
Jeg ringte Sandra.
Jeg sa til meg selv at jeg bare ville ha en å drikke og le med,
men så ringte jeg henne for andre gang.
Og tredje.
Vær så god.
- Er det bra? - Kjempebra.
Post!
Ok. Murphy?
- Endelig. - Murphy. Hamilton.
- Takk. - Og Cleven.
- Takk. - Det var det. Neste gang.
Post!
Det er fra mamma.
Hvem er ditt fra, Buck?
- Marge. - Marge.
Før Bremen spurte jeg om hun ville gifte seg.
Gjorde du?
Hun sa ja.
Så? Det er kjempebra.
Gratulerer.
Jeg tenkte du kunne være forloveren min.
Jeg skal være forloveren din.
7. MARS 1944
KJÆRE MRS HALL VI VET IKKE DIN SØNNS SKJEBNE,
MEN JEG SKRIVER FOR Å SI AT DIN SØNN VAR EN VENN.
- Holder han på ennå? - Han har noen flere å skrive, sir.
- Hvordan går det? - Helt utmerket.
- Toktet i morgen. - Berlin igjen?
Jack, det er samme rute, akkurat som i går.
De driter i om de dreper oss alle.
Greit. Greit.
- Pokker. - Byttet Yankees inn DiMaggio?
Det går ikke.
Vi tar oss litt luft.
Når været bedrer seg, skal vi prøve å stikke da?
Har du ikke fulgt med? Oddsen for å komme helskinnet ut er...
Tretti mot én, 40 mot 1, 50 mot 1?
- Vel. - Jeg har ikke en plan ennå,
men jeg finner en.
Kanskje du burde finne på en med bedre odds.
Ja, og da blir du med meg?
Planen er å komme helskinnet hjem til Marge.
Du vil dø her, helskinnet,
av sykdom... eller fordi du gikk for nærme det fordømte gjerdet.
Vil du ikke spise noe mer enn poteter?
Vi kan vente her og ikke gjøre noe.
- Er det det du vil? - Nei. Jeg hater stedet like mye som deg.
8. MARS 1944
Giv akt!
Sett dere.
For de av dere som ikke vet det, er jeg oberstløytnant Bennett,
den nye lederen av 349. skvadron.
Grunnet oberst Hardings tur til London i dag
har jeg fått midlertidig kommando av hele 100. bombegruppe.
Målet deres i dag...
...er Berlin, nærmere sagt Erkner kulelagerfabrikk.
Herregud. Akkurat som på mandag.
Hvem sa det?
Major Shoens, du har rett.
Men jeg beordrer ingen om å fly et tokt jeg ikke kan fly selv,
så jeg er kommandopilot for hele vingen.
Major Bowman?
Treffpunktet vil være her, i hjertet av Berlin.
Vi hadde bare 15 fly igjen.
Like mange som tyskerne skjøt ned to dager tidligere.
Det krevde ikke en matematiker
for å se at oddsen var dårlig for Rosie på hans 25. oppdrag.
- Noe jeg burde vite, Ken? - Hun er tipp topp.
Og du bringer henne nok tilbake i samme stand.
Gutter. Kom her.
Dere kjenner rutinen. Dere tenker på geværene. Jeg tenker på flyet.
- Ok? - Ja, sir.
Til Berlin.
Be for oss syndere, nå og i dødens time. Hill deg Maria, full av nåde.
Våre odds for å slå Luftwaffe
vokste med innføringen av P-51 Mustang-flyet.
Det var uten tvil krigens beste jagerfly.
Vi ble eskortert av Mustanger hele toktet, og oddsen begynte å vippe i vår favør.
En hel haug med jagere kl. 02:00, midt.
- Vennlige? - Ser ikke.
Kan noen identifisere jagerne? Over.
Tyskere. Det er tyskere!
Jeg får dem ikke i siktet. De angriper 45. gruppe!
P-51-flåten kommer for å hjelpe nå.
Kanontårn til pilot. Grønn-grønt signal fra oberst Bennetts fly. Over.
Navigatør til pilot. Vi er over Berlin, men rakk ikke å svinge av.
Mottatt. Hva er retningen? Over.
Retning burde være 253. Jeg gjentar, 253.
Mottatt. På vei til 253. Over.
Pass opp for tyske jagere. De vet hvor vi skal.
Noter i loggen at 45. vinge ikke rakk å svinge av.
- Vi svinger av med oberst Bennett. Over. - Mottatt.
Bomberetter til pilot. Jagere kl. 11:00.
Mottatt. P-51-flåten kommer i rasende fart nå. Gjør dere klare.
Wow!
Jagerne våre baner vei for oss.
- Tretti sekunder til mål. - Mottatt.
- Pilot til bomberetter. Klar? - Bomberetter til pilot. Ja.
- Ok. Flyet er ditt. - Mottatt. Mitt fly.
Bomber slippes.
Der! Østsydøst! Fjorten! Ett mindre!
Ser noen hvem det er? Eller sett Rosie?
- Hva sier du, Pappy? - Du klarte det, Rosie. Vi klarte det.
Tjuefem. Vi skal hjem.
Fy satan!
Siste sjanse til å streife.
Rosie! Ja, ja, ja!
Heia!
- De kommer igjen! - Nå streifer de oss!
Din jævel!
Ser man det!
Ja!
Ja! Rosie!
Rosie! Rosie! Rosie!
- Så jeg sa til henne: "Betty..." - På'n igjen.
"Du bør male taket i din favorittfarge,
for du vil se mye av det når jeg kommer hjem."
Hva sa hun?
Ingenting. Mora hennes lyttet, for pokker.
Jeg henter en drink til.
Hvorfor så lang i maska, Jack? Vil du savne oss så mye?
Går det bra?
Ledelsen øker kravet fra 25 til 30 oppdrag.
- Seriøst? - Hva?
Bare for de nye som kommer etter neste uke.
Alle andre må fullføre 28. Du og gutta dine slipper det, Rosie.
Tjueåtte?
Herregud, Jack. Er det ti tokter til for oss?
Åtte til for Helmick og ikke fem.
Gratulerer, Rosie.
Du overlever iallfall denne jævla krigen.
Endre reglene midt i spillet? For noe piss, Jack.
De vil at vi faen meg skal dø der oppe, og alle gir helt faen.
Alle!
Vet dere noe om dette?
Nei, det...
- Godt å se deg igjen. - Deg også.
- Hatt det travelt. - Ja, det har du.
- Jeg mente deg. - Jeg har også hatt det travelt.
De siste ukene har jeg savnet deg noe fryktelig.
Jeg vil bare vite hvor du har vært.
Vil du vite hvor jeg har vært? Eller hvor jeg vil være om 20 minutter?
Tjue minutter?
- Ruter seks. - Ruter dronning.
- Ruter ti. - Dummy gir oss ruter to.
- Buck? - Hva? Jeg... spar åtte.
- Spar ti. - Crank?
Dårlig kobling. Kanskje det er limrester eller olje eller noe skitt
som kommer i veien for strømmen.
Jeg tror...
Ja, jeg hører noe.
Det er tysk.
Musikk.
Vent.
Ja. Det er BBC. Gi meg papir.
Sovjetiske styrker har drevet...
I går måtte Berlin tåle krigens tyngste bombing. Og hør på dette:
Onkel Josefs russere beleiret et brohode på et sted kalt Mogilev Podolskij
og splittet tyskerarmeen i to.
Angrepene på Berlin var en stor påkjenning for 100. gruppe.
Det var åpenbart at det ikke lenger var nok å bare slippe bomber på målet.
Vi måtte tilintetgjøre tyskernes Luftwaffe.
AMBULANSE
Min venn Rosie forsto dette godt.
Men han hadde fullført sitt 25. oppdrag.
Han hadde gjort sin plikt. Og nå kunne han dra hjem.
24. MARS 1944
Faen.
Hvor faen skal de?
Vi har nytt. Britene i norddelen bygde tre tunneler.
- Tre? Fy fader, hvordan? - De har gravd i over et år.
Ni meter dype, så tyskernes seismografer ikke oppdaget dem.
- Sytti, kanskje 80 menn kom seg ut. - Åtti?
Dette har aldri skjedd før.
Obersten tror det vil forekomme store represalier
når de av høyere rang i SS og Gestapo finner ut hvor mange som har rømt.
Du hadde rett. Vi skulle løpt mens de jagde ut britene.
Kanskje, men jeg tror du hadde rett. Best å være forsiktig.
Hva skal jeg gjøre hjemme, liksom? De andre får brev. Du får brev.
For å få brev trenger du noen å få det fra.
Jeg ordnet meg aldri noe sånt.
Det er bare dette stedet som prater. Du er sliten.
Jeg er sliten.
Du får masse tid til det når du kommer ut. Du gjør det riktig neste gang.
De skal bare kjenne denne jeg. Ikke den gamle jeg.
Jeg før jeg kom hit. Om vi i det hele tatt kommer oss ut.
Vi kommer oss ut. Og denne du er den som blir verdt å kjenne.
Majorer!
- Simoleit vil prate med dere. - Bare oss?
Dere og obersten.
På grunn av dette fluktforsøket har kommandant von Lindeiner blitt avløst.
De fleste av rømlingene har blitt tatt. Men jeg beklager å meddele
på det dypeste at 50 av de rømlingene som ble tatt, har blitt henrettet.
Henrettet?
Jeg advarer dere om å ikke la deres menn prøve å gi igjen,
nekte å følge ordre eller gjøre noen...
...noen forsøk på å flykte i fremtiden.
Jeg fikk ordre om å lage liste over alle jødiske krigsfanger i Stalag Luft III.
Det er bare amerikanere i Stalag Luft III, major Simoleit. Bare amerikanere.
Ja, men det er kontinuerlig snakk i Berlin om å overføre alle stalagene i Riket
fra Luftwaffes myndighetsområde til SS og Gestapo.
Det er et resultat som vi alle ønsker å unngå, ja?
Deres gode adferd vil verdsettes.
Hva tror du oddsen er nå?
At vi kommer hjem i live? Lave. Veldig lave.
Melder deg inn igjen?
Kaptein, du vet at tjenestetiden nå er utvidet til 30 oppdrag.
Ja, sir.
Jeg kan ikke stoppe deg, kaptein. Men vil du ikke hjem?
Og om noen har fortjent en tur til Florida, er det deg.
Vel, sir.
Jeg tenker bare...
Shoens og Helmick.
Hvordan kan jeg dra hjem når kravet for dem ble økt midt i tjenesten?
Og så...
Jeg kan ikke tenke meg noen nye som tar mitt sted.
Som blir drept med mannskapet på sitt første tokt.
Så blir han erstattet av enda en, igjen og igjen og igjen.
Nei, sir.
Jeg kan ikke dra hjem.
Ikke ennå.
Ikke før jobben er gjort.
På sitt vis.
Jeg skjønner.
Jeg føler at du burde ta den avgjørelsen basert på all tilgjengelig informasjon.
General Doolittle har gitt ordre om radikal omstrukturering.
Invasjonen skal ikke og kan ikke skje før Luftwaffe er tilintetgjort
og vi er totalt overlegne i luften.
Og vi kan gjøre det nå, med de nye P-51-flyene
som flyr bedre og raskere enn alt Luftwaffe kan kaste etter oss.
Men for å skyte dem ned, må vi få dem opp i luften.
Med bombefly som agn.
Våre bombefly.
Det er strategien. Det er oppdraget. Agn.
Jeg skjønner.
Ja vel.
SØKNAD OM GJENINSETTELSE
Vi trenger en ny sjef for 350. gruppe.
- Har du lyst til det? - Ja, det har jeg.
Greit, det.
Takk, oberst.
NESTE GANG
Hva venter vi på? Vi må begynne å forberede oss.
Jean orienterer deg. Du drar i morgen.
Jeg dekket hele bygget.
Når får vi mer action?
Planer er iverksatt.
Vi er noen timer unna invasjonen av Europa.
Oppdraget deres gjør det mulig.
- Er vi Tuskegee-menn eller hva? - Sir, ja, sir!
Subalternoffiser Wesgate ga meg dette nummeret.
Vet du om et bedre land?
Det prøver hardt å leve opp til det har skrytt på seg.
Ser ut som en arbeidsleir, slik som dere sliter.
Du er den nye leirkongen, og jeg er i veien?
Tåler du ikke at...
Hundrevis av fly. Tusenvis av menn.
Du har aldri sett maken.
Tekst: Ekaterina Pliassova