Stalag Luft III viedlo nemecké letectvo.
ŻAGAŃ, NEMECKO MAREC 1944
A keďže sme v našich táboroch mali ich pilotov,
k tým našim sa správali relatívne ľudsky.
Bola tam zima a nešťastie.
Strava celý rok pozostávala zo zemiakov a kapusty.
Ale mali prístup k hygiene, zariadeniam, knihám a hudbe.
V skutočnosti chceli len novinky z frontu, ktoré by im dali nádej,
že čoskoro pôjdu domov.
Vďaka.
Pomôžem?
Neodmietnem.
Nejaké novinky z pošty?
Nie.
Ďalšie zdržanie?
Vojna.
Červený kríž má problémy dostať poštu do tábora.
Na, cica, cica.
Ide k tebe, Hammy.
Na, cica, cica.
Hej, vidím ju.
Poď sem.
Poď.
Tak vidíš.
Dáte mi trochu vody?
Čo si vravel, že je v polievke?
Nevravel.
Králik?
Hej, iste.
Pod našou chatrčou behalo veľa zatúlaných králikov.
Do vedra.
Nevracaj, ak sa ti dá, Benny. Je to proteín.
Jediný, čo máme, kým neprídu balíky od Červeného kríža.
Pohnime si, chlapci.
Čoskoro budú správy.
Britské, indické jednotky a Gurkhovia
naďalej bojujú s Japoncami v Barme. Pripojili sa
ku generálmajorovi Ordemu Wingatovi... a jeho Chinditom
ďaleko za nepriateľskými frontovými líniami.
V Taliansku britské jednotky opäť odrazili pri Monte Cassine,
zatiaľ čo spojenecké jednotky ostali pritlačené k Anziu.
- Čo? - Na východnom fronte...
Nič dobrého.
Predák.
Briti sa znova pokúsili zaútočiť na Monte Cassino.
Nevyšlo to.
A Nemčúri poslali deväť alebo desať divízií do Anzia.
Rozšír to.
Chceme, aby mali muži realistické očakávania.
Poďme.
Nečakaný appell.
Rýchlo. Poďme. Končíme.
No tak, chlapi. Rýchlo.
Poďme!
Solomon.
To je židovské meno?
Poďme. Poďme.
Niečo sme našli!
Dopekla.
Ale nenašli slúchadlo.
Vďakabohu za malé zázraky.
PODĽA KNIHY DONALDA L. MILLERA
VLÁDCOVIA NEBIES
SIEDMA ČASŤ
Bolo zrejmé, že začiatkom 1944 hrozil bezprostredný vpád do Európy.
100. bombardovacia letka zohrá svoju úlohu.
Áno, pane.
Ďalšie misie do Nemecka znamenali ďalšie obete.
Ďalšie obete znamenali ďalší náhradníci.
Nováčik!
Po pravici budú radoví vojaci a po ľavici dôstojníci.
Nebojte sa, zmeníme to.
- Dopredu. - Radoví vpravo
- a dôstojníci vľavo. - Decká.
- To žartujete. - Hej, nováčik.
Delaney. Albert.
Fuller.
Keďže každý z nás prišiel aspoň o jedného priateľa,
niektorí neboli ochotní spoznať nových.
Od väčšiny z nich sa neočakávalo, že ostanú dlho.
Ale niekto im musel ukázať ako na to.
Ránko, páni.
Som kapitán Robert Rosenthal. Pilot 418. letky.
Som rád, že ste tu.
Obed je napoludnie.
Čo keby som sa vrátil? Vezmem vás tam.
Vitajte v 100. letke.
Vďaka, pane.
Občas sa stalo niečo, čo nabudilo celú základňu.
Aha!
Mysleli sme, že Quinn a Bailey boli medzi obeťami Regensburgu,
ale vďaka francúzskemu a belgickému odboju
- sa vrátili na základňu. - Quinn a Bailey!
Nič nás nenabilo nádejou tak ako návrat padlých.
Sekne vám to.
Našťastie pre nich existovalo pravidlo, že ak sa zostrelený
dostal z okupovanej Európy, už nemohol lietať misie.
Pretože, ak by ho znova zostrelili
a zajalo a mučilo by ho Gestapo, vedel príliš veľa
o únikových cestách
a Francúzoch a Belgičanoch, ktorí im pomohli.
Tí šťastliví bastardi dostali lístok domov.
Šťastný let, chlapci.
- Šťastnú cestu! - Uvidíme sa!
Nie, už nie. Lebo to tak bolo.
Ďalšiu škótsku, Gordon.
- Zapíš mi to. - Áno, pane.
Každopádne, čo ty?
Vyžiadaš si Floridu? Texas?
V Texase som bol už pred službou.
Výcvik pilotov na Floride znie lepšie.
A tiež by bolo dobré, keby nováčikom ukážeš, že 25 sa dá skutočne dosiahnuť.
Áno. Už to tu dlhšie nebolo.
Dave Miner a jeho chlapci sú tiež na 24.
Čo by som dal za to, aby som cvičil pilotov pod slnkom
po roku strávenom v tomto mlieku.
Nuž, aj na teba príde, Croz.
V tom je problém, keď ťa povýšia na operačné.
Sotva máš šancu lietať.
Vraj jediný pilot,
ktorý sa z 18 lietadiel vrátil z Brém.
To tu má asi najväčšie šťastie, nie?
Z Münsteru.
A bolo tam 13 lietadiel.
A šťastie s tým nemalo veľa.
- Malooly, však? - Áno, pane.
Rosie je najlepší pilot, akého som videl letieť v B-17-tke.
Modlite sa, aby ste lietali spolovice tak dobre ako on, možno dáte tiež 25.
Dopekla.
Poďme.
Hlavu hore.
- Nazdravie. - Dobrú.
Nie, nie, ty nie. Ty nie.
Tvoja posádka na tejto nebude.
Ako malý som zostrojil podomácky vyrobené krištáľové rádio.
Rozmýšľam, že to skúsim aj tu.
Nebude také dobré ako vtedy, ale možno postačí.
Medený drôt, tuha, poistka.
Myslíš, že mi ich ukradneš?
Môj malý Marconi z tábora, čo?
Uvidím, čo splaším.
Denný nálet tak východne?
Späť do barakov!
- Berlín, však? - Ťažko povedať podľa protileteckej paľby.
Znie to, akoby pálili z polovice Nemecka.
Aha. Tak nejako.
Berlín alebo okolie.
Počujete?
To je Berlín.
Hej, pekný poondiaty pondelok, Adolf.
- Myslíš, že 100. letka je s nimi? - Určite.
Bude to náročné.
Prvý denný nálet na hlavné mesto.
Dopekla, čo to?
- Toto je bližšie. - Pomoc!
Poďme.
Doktora!
Otvorte dvere. Otvorte.
- Dnu! - Čo sa stalo?
Postrelili Harryho!
- Ublížili ste nášmu? - Bol mimo bloku.
- Kde je Glemnitz? - Len tak ho postrelili.
- Glemnitza! - Dnu!
- Glemnitza! - Krváca!
Doktora.
Dnu! Dnu!
Choďte dnu. Ihneď.
Hej, hej! Berte psa!
Zavolajte ho! Nech zlezie!
Dnu!
Harry bol v bloku. Prečo ho postrelili?
Do nemocnice s ním, rýchlo.
- Rýchlo! - Za mnou.
- A teraz dnu! - Hej! Dnu!
Vráťte sa dnu. Ihneď.
Tieto poondiate gorily nás po jednom pozabíjajú, Buck.
Dnu!
- Tie isté... - Hej.
...podľa poručíka.
- Otočiť. - Dobre.
Keďže sme mali čoraz riskantnejšie misie,
zdalo sa, že to poondiate červené svetlo nikdy nezhaslo.
Stále sme boli ako na ihlách.
Potom nám povedali, že cieľom je Berlín.
Každý muž na základni zadržal dych, keď sme očakávali,
ako draho za to zaplatíme.
Tam. Tam! Vidím ich!
Jedno, dve, tri.
Štyri, päť.
Šesť, sedem.
Osem, deväť, desať.
Jedenásť.
Dvanásť, 13, 14.
Pätnásť, 16.
Kriste.
Pätnásť zostrelených.
Áno.
Pozor!
Doriti.
Poďme!
Von s nimi!
Hej! Poďte sem niekto s morfiom.
Pomaly. Vestu s postrojom.
Pomaly. Pomaly.
Skontrolujte krídla! Krídla!
Uprednostnite najhorších.
Počkajte na ďalšie! Dajme tam posádku!
Ďalšie nosidlá! Pohyb, pohyb!
Obete na palube!
No tak. Poďme.
Pomaly, pomaly, dobre?
Budeš v poriadku. Máme ťa, fajn?
- Budeš v poriadku. - Ešte aspoň ďalšie tri záchranky.
Lemmons, vidíme kokpit?
Potrebujem medika!
Drž mu nohy! Ber nohy, no tak!
Budeš v poriadku. Máme ťa.
Pomaly. Ideme.
Len ho upokoj.
Dostaňme ho odtiaľto. Jeden, dva, tri.
Šiesty marec 1944 sa odvtedy označuje ako Čierny pondelok
pre počet mužov, o ktorých sme prišli.
Stopäťdesiat z nich patrilo k 100. letke.
Dostali priamy zásah do kokpitu.
Minera a Kinsellu určite okamžite zabili.
Aspoň teda pre ich dobro v to dúfam.
Lietadlo sa úplne vymklo spod kontroly.
Stúpalo rovno hore, priamo do hornej skupiny.
Harrison musel robiť vyhýbavé manévre, aby ho netrafilo.
Potom strmhlav padalo.
Na ich 25. misii.
Tí zmrdi išli po našich v padákoch, jeden za druhým.
Všetkých zabili...
do posledného muža.
Čím boli naše posádky mladšie,
tým viac stúpal počet obetí a morálka na základni upadala.
Potrebovali sme rozptýlenie od vojny.
Rozhodol som sa zavolať Sandre.
Povedal som si, že potrebujem len niekoho, s kým si vypijem a zasmejem sa,
ale potom som zavolal druhý raz.
A tretí.
Páči sa.
Môže byť?
Skvelý.
Pošta!
Dobre. Murphy?
- Konečne. - Murphy.
Hamilton.
Vďaka.
A Cleven.
- Ďakujem. - Všetko, chlapi.
Možno nabudúce.
Pošta!
Od mamy.
A tvoj, Buck?
- Od Marge. - Marge.
V poslednom liste pred Brémami som ju požiadal o ruku.
Fakt?
Povedala áno.
Takže?
To je skvelé.
Gratulujem.
Dokonca mi napadlo, že by si mi mohol byť svedkom.
Budem.
7. MAREC 1944
VÁŽENÁ PANI HALLOVÁ,
NEVIEME, ČO SA STALO S VAŠÍM SYNOM,
ALE PÍŠEM VÁM, ABY SOM POVEDAL, ŽE BOL MÔJ PRIATEĽ.
Stále píše?
Ešte ich musí pár napísať, pane.
- Ako sa držíš? - Fajn.
Zajtrajšia misia.
Znova Berlín?
Jack, to je rovnaká trasa. Presne ako včera.
Je im fuk, či nás zabijú, však?
Dobre.
- Dopekla. - Yankees vymenili DiMaggia?
Nejde to.
Poďme von.
Keď sa zlepší počasie,
čo keby sme sa spolu pokúsili utiecť?
Sleduješ to tu?
Šanca, že sa odtiaľto dostaneme živý a vcelku je...
Tridsať k jednej, 40 k 1, 50 k 1?
- Nuž. - Ešte nemám plán,
ale prídem naň.
No, možno by si mal vymyslieť taký, ktorý má lepšiu šancu.
Hej, a keď ho vymyslím, pôjdeš?
Môj plán je prísť domov k Marge vcelku.
Nuž, tu zomrieš
vcelku
na chorobu...
kvôli prechádzke pri poondiatom plote.
Nechceš jesť niečo viac než zemiaky?
Teda, môžeme tu čakať a nič nerobiť.
To chceš?
Nie. Nemôžem to tu vystáť, tak ako ty.
8. MAREC 1944
Vztyk!
Sadnite si.
Pre tých, čo neviete, som podplukovník Bennett,
nový veliaci dôstojník 349. letky.
V dôsledku rannej cesty plukovníka Hardinga do Londýna,
ma dočasne dosadili do velenia celej 100. bombardovacej letky.
Vaším dnešným cieľom...
je Berlín,
konkrétne závod na guľové ložiská v Erkneri.
Ježiši. To je presne rovnaká trasa ako v pondelok.
Kto to povedal?
Major Shoens, presne tak, máte pravdu.
Ale nie som človek, ktorý by nariadil misiu, na ktorej nepoletí,
takže budem veliaci pilot celého krídla.
Major Bowman?
Váš priemerný bod dopadu bude tu, uprostred Berlína.
Na misiu nám ostalo už len 15 lietadiel.
Presne rovnaký počet Nemci zostrelili dva dni predtým.
Netreba matematika, aby ste zistili,
že Rosie a jeho posádka mali dosť malú šancu na návrat
z 25. misie.
Niečo podstatné, Ken?
Vrcholová forma, pane.
A určite mi ju tak aj vrátite.
Dobre, chlapci. Poďte sem.
ROSIEHO NITOVAČKA
Viete, ako to chodí.
Vy sa staráte o zbrane a ja o lietadlo.
- Dobre? - Áno, pane.
Poďme do Berlína.
Pros za nás hriešnych teraz, i v hodinu smrti našej.
Zdravas Mária, milosti plná.
Naša šanca na porážku Luftwaffe
sa zvýšila príchodom lietadla P-51 Mustang.
Bezpochyby najlepšieho stíhacieho lietadla vojny.
Keď nás celú misiu sprevádzali Mustangy,
pravdepodobnosť sa začala prikláňať na našu stranu.
Kopa stíhačiek na 2.00 pred nami.
- Sú naše? - Neviem.
Dokáže ich niekto identifikovať? Prepínam.
Nemčúri. Sú to Nemčúri!
Neviem ich trafiť. Zostreľujú 45. letku!
Rozumiem. Vidím, že nám idú pomôcť P-51-tky.
Kanón pilotovi.
Z lietadla plukovníka Bennetta vidím zelené svetlice. Prepínam.
Navigátor pilotovi. Sme nad Berlínom,
ale asi sme neodbočili na bod.
Rozumiem, navigátor. Kurz? Prepínam.
Kurz by mal byť 253. Opakujem, 253.
Rozumiem. Kurz na 253. Prepínam.
Sledujte nemčúrske stíhačky. Vedia, kam smerujeme.
Zapíš do záznamu, že 45. krídlo zmeškalo odbočku na počiatočný bod.
Velí nám plukovník Bennett, odbočujeme s ním na cieľ. Prepínam.
Rozumiem.
Bombometník pilotovi. Stíhačky na 11.00.
Rozumiem. P-51-tky sú hneď tu.
Pripravte sa, chlapci.
Fíha!
Naše stíhačky nám rozrazia cestu.
Tridsať sekúnd do cieľa.
Rozumiem.
Pilot bombometníkovi. Pripravený zhodiť?
Bombometník pilotovi. Áno.
Lietadlo je tvoje.
Rozumiem. Moje lietadlo.
Zhadzujem bomby.
Tam! Východne až juhovýchodne!
Štrnásť! Jedno padlo!
Vieme kto?
Alebo videli ste Rosieho?
Čo povieš, Pappy?
Dokázal si to, Rosie. Dokázali sme to.
Dvadsaťpäť. Ideme domov.
Sráč!
Posledná šanca letieť ponad vežu.
Rosie! Áno, áno!
Poď!
- Vracia sa! - Preletí ponad nás!
Sráč jeden!
Hej, to bolo niečo!
Áno!
Áno! Rosie!
Rosie! Rosie! Rosie!
Počkať. Povedal som jej...
- „Hej, Betty“... - Ideme.
„Tie stropy si vymaľuj obľúbenou farbou,
budeš sa na ne pozerať oveľa častejšie, keď sa vrátim.“
Čo povedala?
Nič, lebo jej mama počúvala poondiaty telefón.
Dám si ďalší pohárik.
Jack, čo si taký smutný, čo?
Čo, až tak veľmi ti budeme chýbať?
Jack, si v poriadku?
Pohlavári zvyšujú požiadavky na koniec služby
z 25 na 30 misií.
- To vážne? - Čože?
Pre nové posádky, čo prídu po budúcom týždni.
Posádky predtým budú musieť odlietať 28.
So svojimi chlapcami ste za vodou, Rosie.
Dvadsaťosem?
Ježiši, Jack. To je, koľko, ďalších desať misií pre nás?
Ďalších osem pre Helmicka namiesto piatich.
Nuž, gratulujem, Rosie.
Aspoň ty z posratej vojny vyviazneš živý.
Teda, zmeniť pravidlá počas hry?
To sú sračky, Jack.
Kurva, chcú, aby sme tam hore všetci podochli a všetkým je to u riti.
Všetkým!
Ach, no tak. Viete o tom niečo, chlapi?
Nie, to je...
Som rád, že sme sa stretli.
Aj ja.
Veľa roboty.
Áno, mal si jej veľa.
- Myslel som teba. - Áno. Aj ja som mala dosť roboty.
Vieš, posledných pár týždňov si mi strašne chýbala.
A len chcem vedieť, kde si bola.
Chceš vedieť, kde som bola?
Alebo chceš vedieť, kde budem o 20 minút?
O dvadsať minút?
Kárová šestka.
Kárová kráľovná.
Desiatka.
A s touto kartou máme dvojku.
Buck?
Ja... Krížová osmička.
Desiatka.
Crank?
Vedenie prúdu.
Možno prúdu zabraňuje nejaký zvyšok lepidla,
oleja, špiny či niečoho.
Myslím...
Áno, áno, niečo mám.
Nemčina.
Hudba.
Počkať.
Áno. Áno, áno, to je BBC.
Zožeň mi papier.
Sovieti vytlačili poľného maršala Mansteina na 80 km...
Včera Berlín utrpel najničivejšie bombardovanie vojny.
A počúvajte:
Rusáci uja Jozefa obsadili predmostie v meste Mohyliv-Podiľskyj,
čím nemčúrsku armádu rozdelili napoly.
Opakované útoky na Berlín si vyžiadali obrovskú daň na 100. letke.
Bolo jasné,
že už nestačí len zhadzovať bomby na naše ciele.
Museli sme úplne zničiť nemecké Luftwaffe.
Môj priateľ Rosie to veľmi dobre chápal.
Ale dokončil svoju 25. misiu.
Odslúžil svoju službu.
A teraz mohol ísť domov.
24. MAREC 1944
Ježiši.
Dopekla, kam to idú?
Novinky.
Briti v severnom areáli postavili tri tunely.
Tri? Ježišikriste, ako?
Kopali ich viac ako rok.
Deväť metrov hlboké, aby ich seizmografy goríl nezachytili.
Sedemdesiat, možno 80 mužov uniklo.
Osemdesiat?
Nič takéto sa tu ešte nestalo.
Plukovník sa domnieva, že dôjde k vážnej odvete,
keď sa o rozsahu úniku dozvedia
vyšší dôstojníci SS a Gestapa.
Mal si pravdu.
Mali sme skúsiť utiecť, kým tam vonku naháňali Britov.
Možno, ale neviem si pomôcť, ty si mal pravdu. Radšej bezpečne.
Dopekla, za čím sa domov ponáhľam?
Ostatným chodia listy. Aj tebe.
List dostaneš, ak ti ho má kto napísať.
Tú časť som asi nikdy nepripravil.
Dopadá na teba toto miesto.
Si unavený.
Som unavený.
Hej, nuž, na to budeš mať dosť času, keď sa dostaneš von.
Nabudúce si to pripravíš.
Budú poznať len túto verziu. Nie moje staré ja.
Verziu, než som sem prišiel.
Teda, ak sa vôbec dostaneme von.
Dostaneme. A práve terajšiu verziu sa oplatí spoznať.
Hej, majori!
- Simoleit vás chce vidieť. Ihneď. - Len nás?
Áno. Vás a plukovníka.
V dôsledku tohto veľkého pokusu o útek,
postavili mimo služby kommandanta von Lindeinera.
Väčšinu utečencov sme znova chytili.
Ale s ľútosťou vám oznamujem,
s hlbokou ľútosťou,
že 50 znova chytených utečencov bolo popravených.
Popravených?
Varoval by som vás, aby ste mužom nedovolili odvetu,
neuposlúchnutie rozkazov, alebo...
budúce pokusy o útek.
Mám rozkaz spísať zoznam
všetkých židovských vojnových zajatcov v tábore Stalag Luft III.
V tábore Stalag Luft III sú iba Američania, major Simoleit.
Iba Američania.
Áno, nuž, v Berlíne sa diskutuje
o presune všetkých zajateckých táborov v Ríši
z jurisdikcie Luftwaffe pod SS a Gestapo.
Myslím, že tomuto výsledku by sme sa chceli všetci vyhnúť, áno?
Vaše dobré správanie by bolo veľmi ocenené.
Takže akú máme teraz šancu?
Že sa domov dostaneme živí? Malú. Veľmi, veľmi malú.
Chcete znova narukovať?
Kapitán, viete, že službu predĺžili na 30 misií.
Áno, pane, viem.
Nemôžem vás zastaviť, kapitán.
Ale nechcete ísť domov?
A Ježiši, ak si niekto zaslúži výlet na Floridu, ste to vy.
Nuž, pane.
Asi som...
Shoens a Helmick.
Ako by som zaspal s vedomím, že idem domov,
kým pohlavári zvýšili počet počas služby?
A potom ja...
nedokážem si predstaviť, že ma nahradí nejaké ucho.
A zabije seba aj posádku na prvej misii.
Potom ho nahradí ďalší náhradník
a dookola znova to isté.
Nie, pane.
Nemôžem ísť domov.
Ešte nie.
Až keď sa to skončí.
Tak či onak.
Rozumiem.
Nuž, myslím, že by ste sa aspoň mali rozhodnúť
na základe všetkých dostupných informácií.
Generál Doolittle nariadil radikálnu zmenu leteckej stratégie.
Vpád sa neodohrá a ani sa nemôže, kým nezničíme Luftwaffe
a úplne neovládneme vzduch.
A teraz to dokážeme s novými P-51-tkami,
ktoré letia rýchlejšie a prekonajú každé lietadlo, ktoré má Luftwaffe.
Ale ak ich chceme zostreliť, musíme ich dostať do vzduchu.
S bombardérmi ako návnadou.
Našimi bombardérmi.
Takže taká je stratégia.
To je naša misia. Návnada.
Rozumiem.
Dobre teda.
OPÄTOVNÉ NARUKOVANIE
Viete, zišiel by sa nám nový veliaci dôstojník pre 350. letku.
Beriete?
Áno, beriem.
Dobre teda.
Ďakujem, plukovník.
NABUDÚCE
Na čo čakáme?
Musíme začať s prípravami.
Jean ti objasní misiu. Zajtra odchádzaš.
Sledovala som celú budovu.
Kedy pôjdeme do ťažších bojov?
Plány bežia.
Už len pár hodín a vpadneme do Európy.
Umožní to vaša misia.
Sme muži z Tuskegee, nie?
Pane, áno, pane!
Nižšia dôstojníčka Wesgate mi dala toto číslo.
Poznáte lepšiu krajinu?
A viem, že sa veľmi snaží byť takou, akou by mala byť.
Sme ako v pracovnom tábore, keď tu vy blbci tak robíte.
Si nový kráľ tábora a ja ti len zavadziam?
Čo, nezvládneš...
Stovky lodí. Tisíce mužov.
Také niečo som ešte nevidel.
Preklad titulkov: Jozef Ferencz