Stalag Luft III drevs av tyska flygvapnet.
STALAG LUFT III - SAGAN MARS 1944
Eftersom vi hade nedskjutna tyska piloter i våra läger
behandlades våra piloter någorlunda humant.
Det var kallt och eländigt.
Dieten var potatis och rovor året om.
Men de hade tillgång till hygien, bekvämligheter, böcker, musik.
Vad de önskade mest var nyheter från fronten som gav dem hopp
att de snart en dag skulle få återvända hem.
Tack.
Behöver du hjälp?
Inte mig emot.
Nåt nytt om posten?
Nix.
Ännu en försening?
Kriget.
Röda korset har svårt att få fram posten till fånglägret.
Här, kissemiss.
Hon går åt ditt håll, Hammy.
Här, kissemiss.
Ja, jag ser den.
Kom så.
Sådär ja.
Har du lite vatten över?
Vad var det i soppan, sa du?
Det sa han inte.
Kanin?
Ja, säkert.
Det har sprungit många vildkaniner under våra baracker.
Använd en hink.
Behåll det om du kan, Benny.
De enda proteiner vi får tills Röda kors-paketen kommer.
Sätt lite fart, pojkar.
Snart nyhetsdags.
Brittiska, indiska och gurkhasoldater
fortsätter strida mot japanerna i Burma,
och ansluter sig till generalmajor Orde Wingates... chindit-expedition
djupt bakom fiendens frontlinjer.
I Italien stoppades brittiska styrkor återigen vid Monte Cassino,
medan allierade trupper besköts på stränderna vid Anzio.
- Vad är det? - På östfronten...
Bara dåliga nyheter.
Höjdarna är här.
Britterna anföll Monte Cassino igen.
Det gick inget vidare.
Och tyskarna har skickat nio eller tio divisioner till Anzio.
Skicka vidare.
Vi vill att mannarna har realistiska förväntningar.
Sätt fart, killar.
Överraskningsuppställning.
Skynda på. Avsluta.
Kom igen, killar. Fort.
Fort!
Solomon.
Det är ett judiskt namn, ja?
Sätt fart.
Vi har funnit något!
Fan också.
Men de fann inte hörlurarna.
Man får vara tacksam för det lilla.
BASERAD PÅ BOKEN AV DONALD L. MILLER
I början av 1944 var det tydligt att invasionen av Europa var nära.
100:e bombgruppen skulle göra sin del.
Ja, sir.
Fler uppdrag in i Tyskland innebar fler förlorade flygare.
Vilket i sin tur innebar fler ersättare.
Hallå, gröngöling!
Meniga ställer upp till höger om mig och officerare till vänster.
Bara lugn, det ändrar vi på.
- Blicken framåt. - Alltså meniga till vänster
- och officerare till höger. - Bara ungdomar.
- Det är inte klokt. - Hallå, gröngöling.
Delaney. Albert.
Fuller.
Eftersom vi alla hade mist minst en nära vän,
var en del ovilliga att lära känna de nya.
Man väntade sig inte att de skulle leva så länge.
Men nån måste lära upp dem.
God morgon, mina herrar.
Jag är kapten Robert Rosenthal, pilot vid 418:e.
Det är fint att ha er här.
Lunch är klockan tolv.
Jag kommer tillbaka då och följer med er dit.
Välkomna till 100:e.
Tack, sir.
Ibland hände nåt som väckte uppståndelse på hela basen.
Titta vilka det är!
Vi trodde att Quinn och Bailey
hörde till de många som hade dött över Regensburg,
men tack vare franska och belgiska motståndsrörelsen
- var de tillbaka vid Thorpe Abbotts. - Quinn och Bailey!
Inget gav oss mer hopp än att återfå dem vi trodde var förlorade.
Fortsätt så.
Turligt nog för dem fanns en regel att om en nedskjuten flygare
klarade sig ut ur naziockuperade Europa, fick han inte flyga fler uppdrag.
För om han blev nedskjuten igen
och fångad och torterad av Gestapo, visste han för mycket
om flyktrutterna
och de franska och belgiska män och kvinnor som hjälpt honom.
De lyckostarna fick en biljett hem.
Lycklig resa, pojkar.
- Kom tryggt hem. - Vi ses, killar!
Nej, inte nu längre.
En whisky till, Gordon?
- Sätt den på min nota. - Ja, sir.
Och du, då?
Tänker du söka till Florida? Texas?
Jag var i Texas före tjänstgöringen.
Utbilda piloter i Florida låter bättre.
Det blir också bra att du visar
de nya killarna att man faktiskt får åka hem efter 25 uppdrag.
Ja. Vi har varit här ett bra tag.
Dave Miner och hans pojkar har också gjort 24.
Vad skulle jag inte ge för att få utbilda piloter i solen
efter ett år i den här ärtsoppan.
Nåja, din tid kommer, Croz.
Det är problemet med att bli befordrad till staben.
Man får nästan aldrig en chans att flyga.
Han var visst den enda piloten
som tog sig hem igen från Bremen av 18 plan.
Tursammaste killen här, va?
Det var Münster.
Och det var 13 plan.
Och det hade inget med tur att göra.
- Du heter Malooly, va? - Ja, sir.
Rosie är den bästa pilot jag sett flyga ett B-17. Nånsin.
Be till Gud att ni kan flyga hälften så bra, så kanske ni också klarar 25.
Ja jäklar.
Det är dags.
Var alerta.
- God natt. Botten upp. - God natt.
Nej. Ingen brådska.
Din besättning står över denna gång.
Som grabb byggde jag en hemmagjord kristallradio.
Jag tänkte göra ett försök här också.
Inte lika bra som vår gamla, men den kan funka.
Koppartråd, grafit, säkerhetsnål.
Kan du fixa det åt mig, tror du?
Jaha, en liten krigsfånge-Marconi?
Jag ska se vad jag kan göra.
Dagbombning så långt ost?
In i barackerna!
In i barackerna genast!
- De bombar Berlin, va? - Svårt att avgöra av luftvärnselden.
De verkar skjuta luftvärnseld från halva Tyskland.
Sådär ja. Det verkar stämma.
Berlin eller dess närområde.
Hör ni det?
Det är Berlin.
Glad jävla måndag på dig, Adolf.
- Är 100:e med dem, tror du? - Säkert.
Det är nog hårda bud där uppe.
Första dagsljusräden mot tyska huvudstaden.
Vad tusan var det där?
- Det var mycket närmare. - Hjälp!
Kom.
Vi behöver läkare!
Få upp dörrarna.
- In med er igen! - Vad har hänt?
De sköt Harry!
- Skadade ni en av våra mannar? - Han var utanför baracken.
- Var är Glemnitz? - De sköt honom utan skäl.
- Hämta Glemnitz! - In!
- Glemnitz! - Han blöder svårt!
Han måste till läkare.
In med er!
In med er igen! Nu!
Hallå! Stopp! Ta hunden!
Kalla tillbaka hunden!
In med er igen!
Harry var där han skulle vara. Varför sköt de honom?
Ta honom till sjukhus, fort.
- Fort! - Följ med mig.
- Nu! In med er igen! - Gå in!
Gå in igen. Nu.
De jävlarna kommer att eliminera oss en i taget, Buck.
Gå in!
- Samma som förut... - Ja.
...enligt löjtnanten.
- Rotera. - Okej.
Våra uppdrag blev allt fler och allt farligare,
och den där jädra röda uppdragslampan verkade aldrig sluta blinka.
Vi var alltid på helspänn.
Sen fick vi höra att vi skulle bomba Berlin.
Varenda man på basen höll andan medan vi väntade
för att se hur högt priset skulle bli för oss.
Där. Där! Jag ser dem!
Ett, två, tre.
Fyra, fem.
Sex, sju.
Åtta, nio, tio.
Elva.
Tolv, 13, 14,
15, 16.
Jösses.
Det blir 15 nedskjutna.
Ja.
Sätt fart!
Fan också.
Sätt fart!
Få ut dem!
Hallå! Kom hit med morfinet!
Försiktigt. Av med selen.
Försiktigt.
Kolla vingarna!
Prioritera de svårast skadade.
Det kommer strax ett till! Få dit ett hjälpteam!
Vi behöver en bår till! Sätt fart!
Skadade ombord!
Kom igen. Sätt fart.
Ta det lugnt, bara!
Du kommer att klara dig.
- Du kommer att bli bra. - Säg åt dem att hämta minst tre till.
Lemmons, ser vi cockpit?
Jag behöver sjukvårdare, fort!
Håll i benen!
Du klarar dig, kompis.
Sådär ja.
Måste lugna honom.
Få ut honom. Ett, två, tre.
Den 6 mars 1944 blev känd som Svarta måndagen,
på grund av hur många man vi miste den dagen.
150 av dem var från 100:e.
Cockpit fick en direktträff.
Miner och Kinsella måste ha dödats omedelbart.
Jag hoppas det, för deras skull.
Deras plan tappade kontrollen totalt.
Det vände nosen rakt uppåt, mot planen högre upp.
Harrison måste göra undanmanövrer för att inte kollidera.
Sen störtdök planet.
På deras 25:e uppdrag.
Tyskjävlarna besköt våra killar i fallskärmarna, en i taget.
De dödade dem alla...
...varenda en av dem.
Våra besättningar blev allt yngre,
dödssiffrorna steg och stridsmoralen på basen sjönk.
Vi behövde alla avleda tankarna från kriget ett tag.
Jag beslöt att ringa Sandra.
Jag intalade mig att allt jag behövde var nån att dricka och skratta med,
men sen ringde jag henne en andra gång.
Och en tredje.
Sådär ja.
Är den bra?
Jättebra.
Post!
Okej. Murphy?
- Äntligen. - Murphy.
Hamilton.
Tack.
Och Cleven.
- Tack. - Det var allt, killar.
Kanske nästa gång.
Post!
Det är från min mamma.
Vem fick du brev från, Buck?
- Marge. - Marge.
Sista brevet jag skickade före Bremen. Jag friade.
Gjorde du?
Hon sa ja.
Och?
Så roligt.
Gratulerar.
Jag tänkte att du kanske ville vara min bestman.
Det är jag gärna.
7 MARS 1944
KÄRA MRS HALL
VI VET INTE VAD SOM HÄNT ER SON,
MEN JAG SKRIVER FÖR ATT BERÄTTA ATT ER SON VAR MIN VÄN.
Håller han på än?
Han har några till att skriva, sir.
- Hur är det med dig? - Bara bra.
Morgondagens uppdrag.
Berlin igen?
Jack, det är samma rutt, precis likadant som igår.
De struntar i om vi alla dör, eller hur?
Okej.
- Fan också. - Har Yankees sålt DiMaggio?
Det funkar inte.
Vi tar lite luft.
När vädret blir bättre
kanske vi borde försöka rymma, du och jag.
Har du inte hängt med?
Oddsen att komma härifrån levande och helskinnad är...
Trettio mot ett, 40 mot 1, 50 mot 1?
- Tja... - Jag har ingen plan än,
men jag ska hitta en.
Jaha, försök hitta en med bättre odds.
När jag gör det, följer du med mig?
Min plan är att komma hem till Marge i ett stycke.
Tja, du kan dö här...
...i ett stycke...
...av sjukdom...
...eller att gå för nära det jädra stängslet.
Vill du inte äta nåt annat än potatis?
Alltså, vi kan vänta här och göra ingenting.
Är det vad du vill?
Nej. Jag står inte heller ut på det här stället.
8 MARS 1944
Giv akt!
Sitt ner.
För er som inte vet det är jag överstelöjtnant Bennett,
ny befälhavare över 349:e skvadronen.
På grund av överste Hardings Londonresa i morse,
har jag getts temporärt befäl över hela 100:e bombgruppen.
Ert mål för idag...
...är Berlin,
specifikt kullagerfabriken i Erkner.
Jösses. Precis samma rutt som i måndags.
Vem sa det där?
Major Shoens, ni har helt rätt.
Men jag skickar inte ut mannar på uppdrag jag inte vill delta i själv,
så jag blir befälspilot för hela skvadronen.
Major Bowman?
Ert huvudmål ligger här, mitt i hjärtat av Berlin.
Vi hade bara 15 plan kvar att skicka iväg.
Precis samma antal som tyskarna sköt ner två dagar tidigare.
Det var inte svårt att inse att
oddsen var dåliga för Rosie och hans besättning att överleva
sitt 25:e uppdrag.
Nåt jag borde veta, Ken?
Hon är felfri, sir.
Och ni för henne säkert tillbaka i samma skick.
Okej, pojkar. Samlas här.
Ni kan drillen.
Ni sköter om kulsprutorna, så sköter jag om planet.
- Okej? - Ja, sir.
Nu far vi till Berlin.
Be för oss syndare, nu och i vår dödsstund.
Hälsad vare du Maria, full av nåd.
Våra chanser att besegra Luftwaffe
ökades genom lanseringen av planet P-51 Mustang.
Helt klart det bästa jaktplanet i kriget.
Med Mustangplan som eskort under hela uppdraget
började oddsen vändas i vår favör.
En massa jaktplan klockan två vågrätt.
- Är de våra? - Jag kan inte avgöra det.
Kan nån identifiera jaktplanen? Kom.
De är tyskar. De är tyskar!
Jag har inte fritt skottfält. De beskjuter 45:e!
Uppfattat. Jag ser P- 51:or som kommer till bistånd.
Kulsprutetorn till pilot.
Jag ser grön-gröna lysfacklor från överste Bennets plan. Kom.
Navigatör till pilot. Vi är över Berlin,
men vi missade giren mot referenspunkten.
Uppfattat, navigatör. Vad är bäringen? Kom.
Bäringen ska vara 253. Upprepar, 253.
Uppfattat. Girar till 253. Kom.
Håll utkik efter tyska jaktplan. De vet vart vi är på väg.
Notera i loggen att 45:e skvadronen missade giren vid referenspunkten.
Vi är under överste Bennetts befäl och girar med honom mot målet. Kom.
Uppfattat.
Bombfällare till pilot. Jaktplan klockan elva.
Uppfattat. P-51:orna närmar sig fort.
Var redo, pojkar.
Wow!
Våra jaktplan rensar vägen för oss.
Trettio sekunder till målet.
Uppfattat.
Pilot till bombfällare. Är du redo att fälla?
Bombfällare till pilot. Svar ja.
Okej. Du tar över planet.
Uppfattat. Jag tar över.
Fäller bomber.
Där borta! Öst sydöst!
Fjorton! Ett fattas!
Ser nån vem som fattas?
Ser nån Rosie?
Vad säger du, Farsan?
Du klarade det, Rosie. Vi klarade det.
Tjugofem. Vi ska åka hem.
Det var som fan!
Sista chansen att lågflyga över tornet.
Rosie! Ja, ja!
Kom igen!
- Han kommer igen! - Han tänker lågflyga!
Det var som fan!
Vad sägs om det, va?
Ja!
Ja! Rosie!
Rosie! Rosie! Rosie!
Vänta. Så jag sa till henne...
- Jag sa: "Du, Betty"... - Sådär ja.
"Bäst att du målar sovrumstaket i din favoritfärg,
för du lär se mycket av det när jag kommer hem."
Vad svarade hon?
Hon sa ingenting, för hennes mamma lyssnade med i telefon.
Jag hämtar en drink till.
Jack, varför så sorgsen, va?
Kommer du att sakna oss så mycket?
Jack, hur är det?
Höjdarna tänker öka kravet för att få åka hem
från 25 till 30 uppdrag.
- Skojar du? - Va?
För ersättare som kommer efter nästa vecka.
Besättningar däremellan måste göra 28.
Du och dina pojkar slipper, Rosie.
Tjugoåtta?
Jösses, Jack. Det blir, vadå, tio uppdrag till för oss?
Åtta till för Helmick istället för fem.
Nåja, gratulerar, Rosie.
Du klarar dig i alla fall genom kriget levande.
Alltså, ändra reglerna under spelets gång?
Det är fanimej oschysst, Jack.
De vill att vi alla dör där uppe, och ingen bryr sig ett skit.
Ingen!
Vet ni nåt om det här, killar?
Nej, det är...
Det är kul att se dig igen.
Tack detsamma.
Varit upptagen.
Ja, det har du varit.
- Jag menade dig. - Ja. Jag också.
Under de här gångna veckorna har jag saknat dig väldigt.
Jag vill bara veta var du har varit.
Vill du veta var jag har varit?
Eller var jag kommer att vara om 20 minuter?
Tjugo minuter?
Ruter sex.
Ruter dam.
Ruter tio.
Träkarl ger ruter två.
Buck?
Jag... Ruter åtta.
Klöver tio.
Crank?
Dålig kontakt.
Kanske limrester eller olja eller smuts eller nåt
som stoppar upp strömstyrkan.
Jag tror...
Ja, jag hör nånting.
Det är tyska.
Det är musik.
Vänta lite.
Ja. Ja, det är BBC.
Ge mig ett papper.
Sovjetiska styrkor har drivit fältmarskalk Manstein till 80 km...
Igår fälldes fler bomber över Berlin än nånsin under kriget.
Och hör här:
Farbror Joes ryssar tog ett brohuvud vid Mohyliv-Podilskyj, nånstans,
och klöv den tyska armén i två delar.
De upprepade bombningarna av Berlin brandskattade 100:e hårt.
Det hade blivit tydligt
att det inte längre räckte att fälla bomber över våra mål.
Vi måste krossa tyska Luftwaffe totalt.
Min vän Rosie förstod detta mycket väl.
Men han hade fullgjort sitt 25:e uppdrag.
Han hade gjort sin plikt.
Nu kunde han åka hem.
24 MARS 1944
Jösses.
Vart tusan är de på väg?
Lite nyheter, pojkar.
Britterna i norra lägret har byggt tre tunnlar.
Tre? Jösses, hur?
De har grävt i över ett år.
Nio meter djupt så att tyskarnas seismografer inte ska upptäcka dem.
Sjuttio, kanske åttio man kom ut.
Åttio?
Inget liknande har hänt förut.
Översten tror att det blir hårda repressalier
när fler höga befäl i SS och Gestapo blir medvetna
om rymningens omfattning.
Du hade nog rätt.
Vi borde ha gjort ett försök medan de jagade britterna.
Kanske, men det kan hända att du hade rätt. Bäst att undvika risker.
Vad tusan har jag så bråttom hem för?
De andra killarna får brev. Du får brev.
För det krävs att det finns nån som skriver dem.
Jag har väl aldrig ordnat med det.
Man blir påverkad av att vara här.
Du är trött.
Det är jag.
Nåja, du har gott om tid för det när du kommer ut.
Du ordnar det nästa gång.
De kommer bara att känna mig som jag är nu. Inte mitt gamla jag.
Jag innan jag kom hit.
Om vi alls kommer ut, vill säga.
Det gör vi. Och detta jag blir det som är värt att lära känna.
Hallå, majorerna!
- Simoleit vill prata med er. Nu. - Bara med oss?
Ja. Ni och översten.
På grund av det stora flyktförsöket
har kommendant von Lindeiner blivit entledigad.
De flesta av rymlingarna har infångats.
Men jag måste tyvärr tala om,
och jag beklagar det verkligen,
att 50 av de infångade rymlingarna har avrättats.
Avrättats?
Jag uppmanar er att inte låta era mannar utföra några hämndaktioner,
vägra lyda order, eller göra några...
...rymningsförsök hädanefter.
Jag har order att inventera fånglistan
efter judiska krigsfångar i Stalag Luft III.
Det finns bara amerikaner i Stalag Luft III, major Simoleit.
Bara amerikaner.
Jaha, ja, man diskuterar i Berlin om
att överföra alla krigsfångeläger i Tyskland
från Luftwaffes jurisdiktion till SS och Gestapo.
Det är ett beslut vi alla helst vill undvika, eller hur?
Ert goda uppförande kommer att uppskattas.
Så vad är oddsen nu, tror du?
Att vi kommer hem levande? Dåliga. Mycket dåliga.
Så ni vill ta ny värvning?
Kapten, ni vet att antalet uppdrag har höjts till 30.
Ja, sir, jag vet.
Jag kan inte hindra er, kapten.
Men vill ni inte åka hem?
Och jösses, om nån har förtjänat en tripp till Florida är det ni.
Tja, sir.
Det är väl...
Shoens och Helmick.
Hur kan jag sova gott vetande att jag får åka hem
medan höjdarna höjde antalet uppdrag för dem?
Och jag...
Jag vill inte föreställa mig att nån gröngöling tar min plats.
Och får sig själv och besättningen dödade på första uppdraget.
Sen blir han ersatt av en ny gröngöling,
och det blir samma sak om igen.
Nej, sir.
Jag kan inte åka hem.
Inte än.
Inte förrän jobbet är gjort.
På ett eller annat sätt.
Jag förstår.
Tja, jag vill åtminstone att ni fattar ert beslut
baserat på all tillgänglig information.
General Doolittle har beordrat en radikal strategiändring.
Invasionen ska inte och kan inte ske förrän Luftwaffe är krossat
och vi har total dominans i luftrummet.
Det kan vi klara nu, med de nya P-51:orna
som är överlägsna alla plan Luftwaffe kan skicka mot oss.
Men för att kunna skjuta ner dem måste vi locka upp dem i luften.
Med bombplan som lockbete.
Våra bombplan.
Det är alltså strategin.
Det är uppdraget. Lockbeten.
Jag förstår.
Nåväl.
ANSÖKAN OM ÅTERVÄRVNING
R ROSENTHAL
Vi har användning för en ny befälhavare över 350:e.
Vill ni åta er det?
Ja, jag vill åta mig det.
Då säger vi så.
Tack, överste.
I NÄSTA AVSNITT
Vad väntar vi på?
Vi måste börja förbereda oss nu.
Jean informerar er om uppdraget. Ni far imorgon.
Jag har kollat hela byggnaden.
När får vi komma i elden ordentligt?
Det planeras just nu.
Vi är bara några timmar från invasionen av Europa.
Ert uppdrag gör det möjligt.
Är vi Tuskegeemannar, eller?
Ja, sir!
Jag skulle nå subaltern Wesgate på detta nummer.
Vet du nåt annat land som är bättre?
Det kämpar hårt för att bli vad det förväntas vara.
Ni idioter sliter som om det här är ett arbetsläger.
Så du är ny kung i lägret, och jag är bara i vägen?
Du kan inte klara...
Hundratals skepp. Tusentals man.
Ni har aldrig sett nåt liknande.
Undertexter: Bengt- Ove Andersson