Stalag Luft III je vodila Luftwaffe.
SAGAN, NEMČIJA MAREC 1944
Z našimi fanti so zaradi svojih v naših taboriščih ravnali dovolj človeško.
Bilo je mrzlo in turobno. Vse leto so jedli krompir in repo.
Imeli pa so dostop do sanitarij, knjig in glasbe.
Toda najbolj so si želeli spodbudnih novic s fronte,
ki bi pomenile, da bodo šli kmalu domov.
Hvala.
- Ti pomagam? - Prosim.
- Je kaj novic o pošti? - Ne.
- Jo spet zadržujejo? - Vojna je kriva.
Rdeči križ ima težave z dostavo.
Muc, muc, muc.
Proti tebi gre, Hammy.
Muc, muc, muc.
Ja, vidim jo. Pridi sem.
Pridi.
Takole.
Daste malo vode?
- Kaj je bilo v juhi? - Nočeš vedeti.
- Zajec? - Pa ja.
Pod našimi barakami se najde veliko zajcev.
Uporabi vedro.
Zadrži v sebi, če lahko, Benny. Beljakovine so.
Edine, dokler ne pridejo paketi Rdečega križa.
Pohitite, fantje. Kmalu bodo poročila.
Britanc, Indijci in Gurke se v Burmi še naprej bojujejo z Japonci.
Globoko za sovražnikovo frontno črto so se pridružili Wingatovim specialcem.
V Italiji so pri Monte Cassinu spet odbili britanske vojake,
zavezniške sile pa so še vedno v Anziu.
- Kaj je? - Na vzhodni fronti...
Nič dobrega.
Šefi so tu.
Britanci so spet napadli Monte Cassino. Neuspešno.
In Švabi so v Anzio poslali devet ali deset divizij.
Povejte naprej. Pričakovanja morajo biti stvarna.
Pojdimo. Nenapovedan zbor.
Hitro. Končajte.
Dajte, fantje. Hitro.
Gremo!
Solomon.
- To je judovsko ime. - Gremo.
Nekaj smo našli!
Prekleto.
Niso pa našli slušalke.
Hvala bogu za manjše čudeže.
PO KNJIGI DONALDA L. MILLERJA
SEDMI DEL
Na začetku 1944. je bilo jasno, da bodo zavezniki napadli.
100. bombna enota je pri tem sodelovala.
Zaradi več nalog v Nemčiji je bilo več žrtev.
Več žrtev je pomenilo več zamenjav.
Novinec!
Vsi vpoklicani na mojo desno, častniki na mojo levo.
- Saj se bo spremenilo. - Vpoklicani na mojo desno,
- častniki na mojo levo. - Otroci so še.
- Saj to ni res. - Ej, novinec.
Delaney. Albert.
Fuller.
Vsak od nas je izgubil vsaj enega prijatelja,
zato nekateri niso hoteli spoznati novincev.
Za večino smo pričakovali, da ne bodo dolgo z nami.
A nekdo jim je moral vse razložiti.
Dobro jutro.
Sem stotnik Robert Rosenthal, pilot 418. eskadrilje.
Veseli smo vas. Kosilo je opoldne.
Vrnil se bom in vas peljal tja.
- Dobrodošli v Stoti. - Hvala.
Občasno je kakšen dogodek razveselil vse oporišče.
Poglejte!
Mislili smo, da sta bila Quinn in Bailey med žrtvami napada na Regensburg,
a so jima Francozi in Belgijci pomagali
- nazaj v Thorpe Abbotts. - Quinn in Bailey!
Take vrnitve so nam vlile največ upanja.
Bravo.
Na njihovo srečo letalci, ki so jih sestrelili,
a so se vrnili iz zasedene Evrope, niso več smeli na naloge.
Lahko bi jih znova sestrelili,
gestapovci pa ujeli in mučili. Preveč so vedeli o ubežniških poteh
ter Francozih in Belgijcih, ki so jim pomagali.
Srečne kujone so poslali domov.
Varen let, fanta.
- Varno se vrnita domov. - Se vidimo!
Ne, nič več.
- Še en viski, Gordon. Dodaj na račun. - Prav.
Pa ti? Boš zaprosil za Florido? Teksas?
V Teksasu sem že bil.
Urjenje pilotov na Floridi mi bolj diši.
In dobro bo, da boš novim pokazal, da je mogoče opraviti 25 misij.
Ja, že dolgo jih ni nihče.
Dave Miner in njegovi so tudi že pri 24.
Po enem letu v tej megli bi se urjenje pilotov pod soncem prileglo.
Tudi ti boš na vrsti, Croz.
To je problem, če napreduješ. Nimaš priložnosti leteti.
Menda se je od osemnajstih pilotov iz Bremna vrnil le on.
- Gotovo je najsrečnejši tukaj. - Münster je bil.
In letal je bilo 13.
Sreča ima zelo malo pri tem.
- Malooly, kajne? - Da.
Rosie je najboljši pilot B-17, kar jih poznam.
Če zmorete leteti pol tako dobro kot on, boste morda tudi vi doživeli 25 misij.
- Prekleto. - Dajmo.
Popijte.
Lahko noč.
Ne, lahko ostaneš. Tvoja posadka bo to nalogo preskočila.
Kot otrok sem izdelal detektorski radio.
Še tukaj ga bom poskusil.
Ne bo tako dober kot prejšnji, a morda bo delal.
Bakrena žica, grafit, sponka.
Bi jih lahko dobil?
Moj mali ujetniški Marconi.
Bom poskusil.
Napad podnevi tako vzhodno?
V barake!
Takoj v barake!
- Berlin napadajo, ne? - Po protiletalski težko rečem.
Ampak obstreljujejo jih iz polovice Nemčije.
Ja, prav imaš.
- Berlin je. Ali okolica. - Slišite?
Berlin je.
Hej, vesel ponedeljek, Adolf.
- Misliš, da je Stota z njimi? - Zagotovo.
Peklensko bo. Prvi zračni napad podnevi na nemško prestolnico.
Kaj je bilo to?
- To je veliko bliže. - Na pomoč!
Pridi.
Zdravnika!
Odpri tista vrata.
- Nazaj noter! - Kaj je bilo?
Harryja so ustrelili.
- Enega naših ste ranili? - Oddaljil se je.
- Kje je Glemnitz? - Niso imeli razloga.
- Pojdi ponj! Glemnitz! - Grdo krvavi!
- K zdravniku mora. - Noter!
Takoj pojdite noter.
Hej, umakni psa!
Pokliči ga!
Noter!
Harry je bil pred barako. Zakaj so ga ustrelili?
- Takoj ga odnesite v bolnišnico. - Pojdite z mano.
- Takoj noter! - Hej! Noter!
Vrnite se noter. Takoj.
Buck, hudiči nas bodo pobili drugega za drugim.
Noter!
Poročnik pravi, da iste kot prej.
- Dobro. - Obrni.
Naloge so postajale vse nevarnejše
in zdelo se je, da se vrstijo brez premora.
Ves čas smo bili živčni.
Nato so ukazali napad na Berlin.
Zadrževali smo sapo in čakali, da izvemo, kako drago nas je to stalo.
Tam! Vidim jih.
Eden, dva, trije.
Štiri, pet.
Šest, sedem.
Osem, devet, deset.
Enajst.
Dvanajst, trinajst, štirinajst.
Petnajst, šestnajst.
Zaboga.
Petnajst manj.
Ja.
Hitro!
Sranje.
Dajmo!
Spravite jih ven!
Naj kdo prinese morfij!
Previdno. Snemita mu jermenje.
Počasi.
Preverite krila!
Naredite triažo.
Bodite pripravljeni na novo letalo!
Še ena nosila potrebujemo. Hitro!
- Ranjenci na krovu! - Hitro, pridite.
Samo mirno, prav?
V redu boš. Drživa te.
- Izlizal se boš. - Še vsaj tri naj prinesejo.
- Vidiš pilotsko kabino? - Reševalca potrebujem!
Drži ga za noge!
Vse bo v redu.
Previdno.
Pomirimo ga. Spravimo ga stran. Ena, dve, tri.
6. marec 1944 je dobil vzdevek črni ponedeljek,
saj je tisti dan umrlo veliko mož.
150 od njih jih je bilo iz Stote.
Pilotsko kabino so zadeli.
Miner in Kinsella sta bila v hipu mrtva.
Oziroma vsaj upam, da sta bila.
Letalo je ponorelo.
Odletelo je naravnost v formacijo nad sabo.
Harrison se mu je komaj izognil.
Nato pa je strmoglavilo. Na njihovi petindvajseti.
Usraneti so se spravili na naše s padali. Na drugega za drugim.
Vse so ubili.
Vse do zadnjega.
Posadke so bile vse mlajše.
Žrtev je bilo vse več in morala je bila na psu.
Vsi smo morali misli preusmeriti od vojne.
Sklenil sem poklicati Sandro.
Rekel sem si, da bi rad le družbo za pijačo in smeh,
toda nato sem jo poklical še drugič.
In tretjič.
Izvoli.
- Je v redu? - Super je.
Pošta!
Dobro. Murphy?
- Končno. - Murphy. Hamilton.
- Hvala. - In Cleven.
- Hvala. - To je vse. Mogoče prihodnjič.
Pošta!
Od moje mame je.
Buck, kdo je pisal tebi?
- Marge. - Marge.
V pismu, ki sem ga poslal pred Bremnom, sem jo zasnubil.
Res?
Privolila je.
In?
To je super.
Čestitam.
Razmišljal sem, da bi te prosil, da mi greš za pričo.
Tvoja priča bom.
7. MAREC 1944
Draga ga. Hall, žal ne vemo, kaj je z vašim sinom,
toda rad bi vam povedal, da je bil moj prijatelj.
Še ni končal?
Še nekaj jih mora napisati.
- Kako se počutiš? - V redu sem.
Jutrišnja naloga.
Spet Berlin?
Jack, ista pot je. Do pike taka kot včeraj.
Vseeno jim je, če nas vse ubijejo.
Dobro.
- Prekleto. - So se Yankeeji odrekli DiMaggiu?
Ne deluje.
Pojdimo ven.
Ko bo vreme boljše...
Bi takrat poskusila pobegniti?
Sediš na ušesih?
Verjetnost, da od tod prideva živa, je...
30 proti ena? 40? 50?
- No... - Nimam še načrta, ampak ga bom imel.
Domisli se kakšnega z boljšimi možnostmi.
Boš šel potem z mano?
K Marge se nameravam vrniti v enem kosu.
Tu boš umrl
v enem kosu.
Zaradi bolezni...
Ali pa ker se boš preveč približal ograji.
Nočeš jesti kaj drugega od krompirja?
Lahko samo sedimo tukaj in čakamo.
Bi rad to?
Ne. Ta kraj sovražim tako kot ti.
8. MAREC 1944
Pozor!
Sedite.
Tisti, ki tega še ne veste, sem podpolkovnik Bennett,
novi poveljnik 349. eskadrilje.
Polk. Harding je davi odpotoval v London,
zato začasno poveljujem vsej 100. bombni enoti.
Vaša današnja tarča
je Berlin
oziroma tovarna ležajev Erkner.
Zaboga, to je ista pot kot v ponedeljek.
Kdo je to rekel?
Major Shoens, prav imate.
Vendar ne bi drugim ukazal iti na nalogo, na katero ne bi šel sam,
zato bom poveljujoči pilot vse enote.
Major Bowman?
Napadli boste tukaj, v središču Berlina.
Ostalo nam je samo petnajst letal.
Toliko, kot so jih Nemci sestrelili dva dni prej.
Jasno je bilo, da ima Rosiejeva posadka malo možnosti, da se vrne s 25. naloge.
- Bi moral kaj vedeti, Ken? - Brezhiben je.
Gotovo boste takega tudi vrnili.
Fantje, naredite krog.
Veste, kaj morate.
Vi imate na skrbi mitraljeze, jaz pa letalo.
- Prav? - Da.
Pojdimo v Berlin.
Prosi za nas, grešnike, zdaj in ob naši smrtni uri.
Zdrava, Marija, milosti polna.
Naše možnosti, da premagamo Luftwaffe,
so povečali mustangi P-51.
Daleč najboljša bojna letala v vojni.
Spremljala so nas vso nalogo in to je izboljšalo naše možnosti.
Desno od nas je veliko bojnih letal.
- Naših? - Ne vidim.
Lahko kdo prepozna ta bojna letala?
Švabi so. Švabi so!
Ne morem streljati vanje. 45. eskadriljo napadajo!
Sprejeto. P-51 prihajajo na pomoč.
Krogla pilotu.
Polk. Bennett izstreljuje zelene signalne rakete.
Navigator pilotu. Nad Berlinom smo, ampak čez tarčo.
Sprejeto. Kakšna je smer?
253. Ponavljam, 253.
Sprejeto. Zavijam v smer 253. Konec.
Oprezajte za švabskimi bojnimi letali. Vedo, kam gremo.
Zapiši, da 45. eskadrilja ni zavila proti tarči.
Poveljuje nam polk. Bennett. Z njim zavijamo proti tarči.
Sprejeto.
Topničar pilotu. Bojna letala na levi.
Sprejeto. P-51 se hitro bližajo.
Fantje, pripravite se.
Naša bojna letala nam bodo utrla pot.
- Trideset sekund do tarče. - Razumem.
- Topničar, si pripravljen na odmet? - Pilot, sem.
- Dobro. Prepuščam ti nadzor. - Sprejeto.
Spuščam bombe.
Tam! Vzhodno jugovzhodno!
- Štirinajst! Samo enega so sestrelili. - Koga?
Ali kdo vidi Rosieja?
- Pappy, kaj porečeš na to? - Rosie, uspelo ti je. Uspelo nam je.
Petindvajset. Domov gremo.
Jebela!
Zadnja priložnost za nizek prelet.
Rosie! To!
Bravo!
- Prihaja! - Nizko leti!
Jebenti.
Hej, ste videli?
To!
To! Rosie!
Rosie! Rosie! Rosie!
- Čakaj. Rekel sem ji: "Hej, Betty..." - Pa dajmo.
"Pobarvaj strop v najljubši barvi,
ker boš veliko gledala vanj, ko se vrnem."
Kaj je rekla?
Nič, ker je bila na zvezi tudi njena mama.
Še po eno pijačo grem.
Jack, zakaj si tako otožen?
Nas boš tako pogrešal?
Je vse v redu?
V poveljstvu so število zahtevanih nalog zvišali na trideset.
- Resno? - Kaj?
Le za nove posadke od prihodnjega tedna.
Za vmesno obdobje pa 28 nalog.
- Rosie, zate in tvoje fante to ne velja. - Osemindvajset?
Zaboga, Jack. To za nas pomeni še deset nalog?
Za Helmicka pa osem namesto pet.
Čestitam, Rosie.
Vsaj ti se boš vrnil živ.
Kar tako so spremenili pravila?
Bedarija, Jack.
Hočejo, da vsi umremo, nikomur ni mar za to.
Nikomur!
Ojej. Fantje, veste kaj o tem?
Ne, to je...
- Lepo te je spet videti. - Enako.
Veliko dela.
Ja, res ga imaš.
- Tebe sem mislil. - Ja. Tudi jaz sem zaposlena.
Zadnje tedne sem te strahotno pogrešal.
Samo vedeti hočem, kje si bila.
Zanima te, kje sem bila?
Ali kje bom čez dvajset minut?
Čez dvajset minut?
- Karova šestica. - Karova dama.
- Karova desetka. - Dummy kaže karovo dvojko.
Buck?
Križeva osmica.
Križeva desetka.
Crank?
Ni prevoden.
Mogoče je na njem ostanek lepila, olja ali umazanije
in ustavlja tok.
Mislim...
Nekaj slišim.
V nemščini je.
Glasba je.
Počakaj.
Ja. BBC je.
Prinesi papir.
Sovjeti so feldmaršala Mansteina potisnili 80 km...
Včeraj so Berlin močno zbombardirali. In poslušajte tole:
Rusi so zavzeli mostišče pri kraju Mogilev Podolski
in švabsko vojsko razbili na dvoje.
Ponavljajoči se napadi na Berlin so zdesetkali Stoto.
Postalo je jasno, da zgolj bombardiranje tarč ni več dovolj.
Nemške zračne sile smo morali popolnoma uničiti.
Moj prijatelj Rosie je to zelo dobro razumel.
Vendar je končal svojo 25. nalogo.
Opravil je svojo dolžnost. In lahko je šel domov.
24. MAREC 1944
Zaboga.
Kam gredo?
Novice, fantje.
Britanci so v severnem delu izkopali tri predore.
- Tri? Ježešmarija, kako? - Dobro leto so jih kopali.
Devet metrov globoko, da jih seizmografi niso zaznali.
- 70 ali 80 jih je pobegnilo. - Osemdeset?
To se še ni zgodilo.
Polkovnik pravi, da bodo hudi povračilni ukrepi,
saj vse več višjih častnikov v SS in Gestapu ve,
kako množičen je bil pobeg.
Prav si imel. Pobegniti bi morala, medtem ko so lovili Britance.
Mogoče, ampak mislim, da si imel prav ti. Ne tvegajva.
Kaj me pa čaka doma?
Drugi dobivajo pisma. Ti jih dobivaš.
Za pismo potrebuješ nekoga, ki ti piše.
Očitno nisem dobro zastavil.
Ta kraj je kriv.
Utrujen si.
Jaz sem utrujen.
Ko boš prišel ven, boš imel veliko časa.
Lahko boš dobro zastavil.
Poznali me bodo le takega, kot sem zdaj. Ne, kakršen sem bil.
Preden sem prišel sem.
Če bomo sploh prišli od tod.
Bomo. In vredno te bo poznati takega, kot si zdaj.
Hej, majorja!
- Simoleit vaju hoče videti. Takoj. - Samo naju?
Ja. In polkovnika.
Zaradi poskusa bega
so poveljnika von Lindeinerja razrešili.
Večino ubežnikov smo ujeli.
Žal vas moram obvestiti...
Z velikim obžalovanjem,
teh petdeset ujetih ubežnikov smo usmrtili.
Usmrtili?
Svojim možem ne dovolite nobenih povračilnih ukrepov,
zavračanja ukazov in kakršnihkoli
poskusov bega.
Ukazano mi je, da popišem
vse judovske vojne ujetnike v Stalag Luftu III.
Major Simoleit, v taborišču so samo Američani.
Samo Američani.
V Berlinu razmišljajo,
da bi pristojnost nad vsemi taborišči dodelili SS in Gestapu.
Tega noče nihče od nas, drži?
Hvaležen vam bi bil za lepo vedenje.
Kakšne možnosti imamo zdaj?
Da se živi vrnemo domov? Zelo majhne.
Znova se prijavljate?
Stotnik, veste, da smo število nalog povečali na trideset?
Da, vem.
Ne morem vam preprečiti.
Toda ali nočete domov?
Florido ste si zaslužili najbolj od vseh.
Gospod, takole je.
Mislim, da sem...
Shoens in Helmick.
Kako naj mirno spim? Jaz bom šel domov, njima so pa povečali število nalog?
In potem...
Ne znam si predstavljati novinca na mojem mestu.
Sebe in posadko bi ubil na prvi nalogi.
In potem bi ga zamenjal nekdo drug in tako naprej.
Nak, gospod.
Ne morem domov.
Še ne.
Ne, dokler se vojna ne konča.
Tako ali drugače.
Razumem.
Menim, da bi se morali odločiti
na podlagi razpoložljivih podatkov.
Gen. Doolittle je ukazal korenito spremembo zračne taktike.
Invazije ne bo in je ne more biti, dokler ne uničimo Luftwaffe
in imamo v zraku popolno premoč.
To bi lahko dosegli z novimi P-51,
ki so boljši od vseh letal, ki jih premore Luftwaffe.
A če jih hočemo sestreliti, jih moramo spraviti v zrak.
Za vabo bodo bombniki.
Naši bombniki.
To je naša taktika.
To je naloga. Vaba.
Razumem.
Potem pa prav.
PRIJAVA ZA VNOVIČNO SLUŽENJE
V 350. bi nam prav prišel nov poveljujoči častnik.
- Bi sprejeli to nalogo? - Ja, bi.
Prav.
Hvala, polkovnik.
PRIHODNJIČ...
Kaj še čakamo?
Začeti se moramo pripravljati.
Jean ti bo razložil nalogo. Odideš jutri.
Poslikala sem vso zgradbo.
Kdaj bomo šli v pravo akcijo?
Jo že načrtujejo.
Napad na Evropo se bo začel čez nekaj ur.
To omogoča vaša naloga.
No, smo Tuskegeeji?
Smo!
Lajtnanta Wesgate mi je dala to številko.
Poznate kakšno boljšo državo?
Vem le, da se zelo trudi postati taka, kot naj bi bila.
Saj je kot v taborišču za prisilno delo!
Nov kralj taborišča si in jaz te oviram?
Kaj je, ne preneseš...
Na stotine letal. Na tisoče mož.
Česa takega še niste videli.
Prevedla Polona Mertelj