NAD PŘEDMĚSTÍM ŘÍMA, ITÁLIE 1. 6. 1944
8. letecká armáda útočila na Němce ze základen v Anglii
a 15. letecká armáda ze základen v Itálii.
Účastnila se toho i 99. stíhací letka.
Říkalo se jim letci z Tuskegee.
Bubble Blue volá Cap One. Čekám na rozkaz.
Kurs?
Do Point Foxtrot zbývá minuta a šest sekund.
Připravte se na přílet k cíli. Utvořte linii. Zahajte rádiový klid.
Budeme v dosahu. Shazuji bomby.
- Sedm zásahů budovy, dva zásahy vozidla. - Tomu říkám přímý zásah.
PODLE KNIHY OD DONALDA L. MILLERA
VLÁDCOVÉ NEBES
ČÁST OSMÁ
Pět set!
- Dobrou, Hitlere. - Tuskegee! Pět set misí!
500 MISÍ 99. STÍHACÍ LETKY
Hrozivá dvojka mu tam shodila 8 500 kilo pusinek.
Máme za sebou 500 misí.
- To je důvod slavit. - Pane kapitáne.
Klid, Alexi. Jen vám jdu pogratulovat.
Odvedl jste dobrou práci jako vždy.
Děkuji.
Mám zařídit vojenský soud, abyste se konečně napil?
Ne.
Jste chytrý, Alexi.
Ale ať vám to nebrání ve štěstí.
Jistě. Ale...
Hurá, hoši.
Tuskegeeští zas, tuskegeeští zase poletí.
Rovnou do nebe, zas někdy.
Tuskegeeští zas, tuskegeeští poletí.
LETECKÁ ZÁKLADNA RAMITELLI, ITÁLIE
Nevyložte si to špatně.
Na to, co jsme dokázali, jsem vážně pyšný, ale...
kdy bude nějaká větší akce?
Prý bychom se mohli spojit s 332. stíhací skupinou
a létat hlouběji do Evropy.
Vážně?
Je to v plánu.
96. skupina poletí za pár dní do Foggie.
Čeká nás první mise nad Německem. Doprovod do Mnichova.
P-40 takovou výšku nezvládnou.
Ale ty nové stroje ano, P-51.
Chce to trpělivost. Uvidíme.
A zatím se uvolněte.
Bavte se.
No jo, no.
Je to těžký, když...
když někteří od nás už lítají.
Zatím jste se nespálil, Alexi. Ale nevyhořte.
Všechno má svůj čas.
Plné mety, devátá směna.
Dva auty, tři bally, jeden strike.
Newhouser se připravuje a dává točený nadhoz!
Keller se netrefil a je to druhý strike!
Máchnul tak, že málem upadl!
Gordon jde trochu dozadu...
- Bucky. - ...k metě.
Tady se hraje, Bucku.
S klukama jsme chtěli vědět, jaký je skóre.
Jsi v pohodě, majore?
Jo. Proč by ne?
Jen se ptám.
Jen se ptáš? Tak je mi skvěle. Říkám pravdu.
Jsem tu osm měsíců.
Ve vězení, v zimě, jíme jen zbytky.
A čekáme, až se něco stane, ale neděje se nic.
Mohlo to být horší. Mohli jsme být mrtví.
To si myslíš ty. Smrt bych snesl.
Tohle ale ne.
Na co čekáme?
Až se něco stane? Třeba musíme něco udělat.
Jako ti Britové? Máme se nechat popravit?
Musíme být trpěliví.
Bylo mezi 5:56 a 5:57 ráno, 3. 6. 1944.
Tři dny do dne D.
Na příštích 72 hodin to byl můj poslední spánek.
OPERAČNÍ MÍSTNOST
Měli jsme bombardovat německou obranu v Normandii
jen pár minut před vyloděním na plážích
a po zbytek dne útočit na německé mosty, železnice a komunikace dále ve vnitrozemí.
Celkem šlo o asi 200 misí a každá musela mít letový plán a mapu.
Dvacet čtyři hodin.
První noc je zrádná a myslíte si, že to hravě zvládnete.
Druhý den při snídani však začne opravdový boj.
Snažil jsem se kontaktovat Sandru.
PAŘÍŽ, FRANCIE
Ale nepovedlo se to. Jako by zmizela.
Dokumenty.
Papíry. Kam jedete?
Jen do práce.
Třicet dva hodin. Druhé odpoledne, druhý den.
To už káva nezabírá.
Musíš spát, Crosby.
Jo. Až ta mise skončí.
- Další prášky neber. - Dobře, doktore.
Až potom.
Jeden za 12 hodin.
- Slyšíš? - Jasně, Smokey.
Slyším tě.
Šedesát hodin. Člověka začíná šálit mysl.
Taky to slyšíte?
Co?
No tak, určitě to slyšíte. To tik, tik, tik...
Jakmile jsem dokončil mapu pro jednu misi, z operačního mi poslali dalších pět.
Všechny cíle měly prioritu.
Nedostatek spánku, spousta kávy, prášky, stres, strach a odtržení od reality,
to je vlastně droga.
Jdu kvůli tomu pozlacení.
Je tu bezpečno.
Dobrá práce.
Máme nějaké zprávy z vlakové stanice v obci Le Bec-Hellouin.
Jean vám udělá brífink. Odjíždíte zítra.
Šedesát čtyři hodin. Člověk se už jen snaží přežít.
Nádech za nádechem, krok za krokem.
Crosby?
Crosby! Musíš se vyspat.
Ne, to je dobrý. Akorát se musím...
- Ten brífink. - Běž spát. To je rozkaz.
To nejde, Jacku.
- Crosby! - Jsem v pohodě. Fakt.
Musím ještě vyřídit pár...
Harry!
Uhněte.
Sednout.
6. 6. 1944, DEN D
Pro ty, co mě vidí poprvé, jsem váš nový velitel.
Jeffrey.
Podplukovníka Bennetta převeleli zpět k 395.,
ale změny, které tu udělal, platí.
- Rosie. - Děkuji, plukovníku.
Tak, hoši, možná vám to z toho zákazu opouštění základny
nebo zvuku tisícovek přijíždějících lodí ještě nedošlo,
ale za pár hodin proběhne invaze do Evropy.
Nějaká rada na závěr?
Ne, radu na závěr nemám, protože se zase uvidíme.
Rozumíte?
Prostě vzlétněte, splňte úkol, přistaňte
a pak budete dávat rady vy mně.
Při každém letu se člověk dozví něco nového.
Hezky. Už to bude.
Tak jo. To je ono.
Hezky. Tlačte dál. Už to bude.
Pěkně, Simmonsi. Tlač dál.
Vy tady otročíte jak v pracovním lágru.
Rozryli jsme půdu, můžeme mít dřevo na vaření.
Oraz si. Šup. Pojď si zahrát baseball.
Nezahrajeme si baseball? Ne?
Baseball, Murphe?
No tak. Kosti proti Kůžím. Co vy na to?
Kůže budou hosté. Vlastně ne.
Ne. Hosté jsme my všichni. Oba jsme hosté.
Takže Kosti můžou jít jako první na pálku, když se...
Buď nám pomoz, nebo neotravuj.
- Zavři klapačku. - Co sakra blbneš?
Když nepomůžeš, odejdi.
Jsi tady nový kápo a já ti překážím?
Král Cleven zakázal baseball. Chce jenom makat a makat.
Promiň. Pojď.
Ne. Makejte. Vytáhněte ten pařez.
- Makej, králi Pařezáku. - Vstaň.
- Dělej, vstaň. - Ne, makej.
- Vstaň, cvoku. - Nech mě.
- Co tohle?
Nevydržíš to? To nevydržíš ani...
Hej, to by stačilo.
Zpátky do baráků!
Co je?
Zpátky do baráků!
Asi dostali špatný zprávy.
Vylodili se, že?
Myslíš?
Pronikli jsme do západní Evropy. Konečně.
Prosím, pánové.
- Ty jo. - Díky.
Bože, to je kočka.
Je krásná, Joe. Gratuluju.
Díky, Macone. Její táta souhlasil.
Vezmeme se u tety na zahradě, až se vrátím.
A za devět měsíců budeš táta.
Na den přesně. Snad jo.
Ukaž mi tu svoji.
- Moji milou? - Ale no tak.
No tak dobře. Hele.
- Pane jo. - Hele,
to je 9,6 hektaru borovicovýho lesa.
Ideální pro těžbu dřeva. Prý mi to ten chlap zatím podrží.
Fakt?
- Dobrý večer. - Plukovníku Davisi.
Na Mnichov.
Nemůžu si připít na misi, ve které jsme přišli o bombardéry.
Jeden stíhač na 12 bombardérů. Při doprovodné misi. Bylo nás málo.
Pár spadlých bombardérů je úspěch.
Vedení čekalo daleko větší ztráty.
Oni ale nevědí, co můžou čekat. Co je možné.
Rozhlédněte se, Lawrenci. Vidíte to, co já?
Vidím hrdé piloty, co poprvé letěli na Německo.
Co se těší, až to udělají znovu.
Vidím muže tisíce kilometrů od domova, co si konečně připadají jako Američani.
A já zase vidím až moc poručíků a nadporučíků.
Podle počtu misí vidím lidi, co by měli být kapitáni nebo majoři.
A oba víme, proč jimi nejsou a proč se jimi nestanou.
Klima člověk nezmění.
Budeme si muset vytyčit nový směr.
Na modřejší nebe.
Na lepší dohlednost.
Danielsi.
Potřebujeme čtvrtýho.
Spolu? Proti sobě?
Co myslíš?
Já už myslel, že se neprobudíš.
Sakra.
Kolik je?
Půl osmé.
Půl osmé?
Sakra, ještě je čas.
Ještě je čas! Kde mám kalhoty, sakra? Kalhoty.
Kde mám sakra kalhoty?
Nech toho, do háje!
Je půl osmé, sobota ráno, Crozi.
Byl jsi mimo tři dny.
Do prdele.
O co jsem přišel?
HOLIČSTVÍ
O hodně.
Podnikl jsem tři bojové vzlety, ale při prvních dvou nebylo nic vidět.
Pak se ale vyjasnilo.
A... nic takového jsi ještě neviděl.
Stovky lodí. Tisíce mužů.
Při třetí akci v ten den jsme útočili na mosty, kolejiště a komunikační centra,
aby Němci nemohli vyslat do vzduchu žádné posily.
A co bylo nejlepší?
Ve vzduchu nebyl jediný stíhač Luftwaffe.
Nebe bylo naše.
Vše díky tvým trasám, Harry.
Jsou na tebe moje hrdinské historky moc nudné, ty náš superhrdino?
Jenom...
Nechápu, že jsem to propásl.
SRPEN 1944 DVA MĚSÍCE PO DNI D
...Rudá armáda překročila Vislu...
Kde je řeka Visla?
Řeka Visla?
Visla...
Je tady.
- To je tak 700 kilometrů? - Ne, míň.
Připadá mi to dost daleko.
Jo, ale naši jsou tady, už skoro u Paříže.
Hitlerova noční můra, dvě fronty.
- A my mezi nima. - Skopčáci nás radši povraždí, než pustí.
Nevzdáme se bez boje.
Musíme si vyrobit víc zbraní. Jakýchkoliv.
Může to být i jinak.
Pošlou nás na pochod smrti, než nás Rusové zachrání.
Přesunou nás dál do Říše, třeba do Bavorska.
Mít tolik zajatců je pro ně výhoda.
Ale jak by to udělali?
Takhle.
Musíme se začít připravovat.
Šetřit příděly, cvičit ostatní.
Odteď se musíme připravovat na všechny tři eventuality.
Hromadná poprava, pochod smrti nebo souboj.
Bože.
Kdybychom měli pobřeží...
Míříte do Francie.
Pozor!
Sednout.
Operace Dragoon proběhne za tři dny.
Jste klíčovým článkem mise.
DNEŠNÍ CÍL
Marseille.
Saint-Tropez.
Toulon.
Důležité body k vylodění pro naše jednotky.
Budeme mít dostatek mužů, abychom zvítězili, ale to se stane,
jen když Němci nic neuvidí.
Německé radary jsou postavené zde.
Všechny je zničíme sérií agresivních útoků z nízkého přeletu.
- Ano? - Pane plukovníku,
Toulon je odtud 762,04 kilometru,
což s návratem sem dělá 1524,08 kilometru.
A dolet našich P-51 je jen 1609,02 kilometru.
A to neberu v úvahu součinitel odporu plus váhu munice,
což jsou dvě proměnné, které zapříčiní větší spotřebu paliva.
S přídavnými nádržemi se možná dostaneme na nějakých 2213 kilometrů,
ale taky se tím výrazně zvýší hmotnost.
A i když po útoku na cíl odhodíme nádrže, což je několik stovek kil,
stejně bude chybět palivo na stovky kilometrů.
Pravda, poručíku Macone.
Bude to těsné.
Ale ne nemožné.
Z nádrží pod křídly použijete každou kapku paliva.
Snažte se dosednout na přátelské území.
Dáme vám dokumenty,
a když vás Němci po přistání nezajmou, můžete se vydávat za někoho jiného.
A taky budete moct zapadnout mezi místní.
S tím teda hodně štěstí.
Jsme letci z Tuskegee?
Ano, pane!
- Splníme úkol? - Ano, pane!
Tak pojďme na to!
Prosím, pane.
Díky.
- Jméno? - Burrel. Tady.
Přes hory se rychle přesouvá okraj fronty.
Je to o načasování.
To zvládneme.
Je to matematika.
Tak jo, vážení. Shoďte nádrže!
Rozumím, poručíku Macone.
Sakra.
Vedoucí pilot volá letku, držte kurs. Co ty nádrže, Westbrooku?
Měl jsi je shodit.
Nejde to.
Dobře, něco spolu vymyslíme.
Neopustíme tě.
Westbrooku, pořádně s tím hoď.
Hoď s tím. Sleduj mě.
To je málo. Snaž se.
Já se snažím!
Jako já. Jasný?
A je to!
Hezky.
Jo!
Dobrá práce, člověče. Tak jdeme na to.
Tak, vracíme se do formace.
Rozumím.
TOULON, FRANCIE
Hradba flaků. Čekali nás.
Snadný to být nemělo.
Když už jsem tady, tak chci střílet.
Já doufal, že to řekneš.
Gordone, dopředu.
Westbrook doprostřed, já dozadu.
Letíme dolů.
Tvrdě do nich.
Trefili mě!
Vypadni odtamtud. Westbrooku, musíš vyskočit. Vyskoč!
Ne!
Ne, Gordone, zmiz! Vyskoč!
Tak za tohle zaplatíte.
Černochy dejte k ostatním.
Jo, třeba sem.
Viděl jsem padák.
Tebe taky sestřelili, jo?
Kdo jsi?
Poručík Alexander Jefferson.
Sejmuli mě 50 kiláků odtud.
Jsi na tom špatně.
Ne.
Vždycky když se pohnu, tak omdlím.
Asi máš poraněný krk.
Zkusíme ti pomoct.
Kdo to je?
Nový velitel?
Strážný říkal, že někoho pošlou.
Rozkázali to hned po vylodění.
Všechny zajatecké tábory povede SS.
To budou potřebovat hodně lidí.
Chtějí nás jen vyděsit?
Doufejme. Pravidla SS by nám způsobila problémy.
Jo.
Musíme muže vycvičit.
To se našim německým hostitelům moc líbit nebude, ne?
Musíme se připravit k boji.
Netušíme, co skopčáky napadne.
Když spolu budeme trénovat a posilovat, mohli by si toho všimnout.
Ten odstraňovač pařezů je skvělý řešení.
Už na tom makal každej.
Je to dřina. Zesílíme a budeme bojeschopní.
Víc se prostřídáme.
Když to budeme dělat pár měsíců, budeme moct bojovat.
A Němci nic nevytuší.
Řekneme, že si děláme zásoby dřeva na zimu.
A víc dřeva znamená víc zbraní.
Posaďte se, poručíku.
Hezké hodinky.
TRANZITNÍ TÁBOR DULAG LUFT FRANKFURT, NĚMECKO
A děkuji vám.
Tyhle mám nejradši.
To pero si nechám.
Tak. Co nového ve Státech?
Alexander Jefferson, poručík, 0819461.
Nechme těch oficialit, Jeffe.
Mám pocit, jako bych vás už znal.
Váš otec přes deset let pracoval v Elijah McCoy Manufacturing Company,
kde sestavoval maznice brzdových klapek.
Vydělával 17 dolarů měsíčně.
Není divu, že jste se dal na chemii.
My Němci si vědců opravdu vážíme.
Ale určitě by vás zaměstnalo i spoustu laboratoří v Americe.
Jako uklízeče záchodů.
Co jste měli za cíl?
Richard D. Macon, poručík, 0821916.
Jak jste si zranil ten krk?
Bolí vás to?
Poručík, 0821916.
Jazz miluju.
Pořád si pamatuju, jak jsem navštívil Paradise Valley v Detroitu.
Určitě to tam znáte.
Alexander Jefferson, poručík, 0819461.
Jak se jmenuje to místo v Los Angeles, kde vy černoši musíte žít?
Ano. Watts.
Já o těchhle místech vím.
Proč bojujete za zemi, která s vámi jedná takhle?
A vy snad znáte lepší zemi?
Já vím...
jaké má moje vlast nedostatky.
Snaží se být taková,
za jakou se prohlašuje.
A až se vrátím...
pomůžu jim to urychlit.
To snad ne.
- Nandali jste jim to? - Vy je znáte?
- Co je novýho? - Hej!
Hele, Red Tails.
Která jednotka?
Říkám ti, jsou to Red Tails.
Něco novýho? Hej!
Zavřete je jinam!
- Odkud jste? - Odkud?
Spadli nad Berlínem.
Vypadám jako pořádnej mrzák.
Vypadáš jako pořádnej voják.
Co tu dělají?
Kolik jich sejmuli?
Hej, Red Tails.
Hodněkrát jste nám zachránili krk.
Z které jste jednotky?
Z 332.
Pomůžu vám.
Jsem v severní části.
- Díky. - Jo. Pojďte.
Ošetříme vás.
Co máme?
- No tak. Pojď. - Co to je?
Sakra, Murphe.
Poručík Alexander Jefferson, 332. stíhací skupina.
Poručík Richard D. Macon, 332.
Vážení, vítám vás v ráji.
Přikládej, poručíku.
Tak jo, kde jsme přestali?
Ne, rozdáváš ty.
- Já jsem rozdával teď a vyhrál. - No jo.
Tak jo. Uvidíme, o kolik žvár vás připravím teď.
Bože. Pojď.
- Hraješ? - Ne.
Nerozdávej mu.
Naložili jsme vám toho hodně a vy jste to zvládl.
Dal jste do toho maximum.
Děkuji, pane.
Proto vám dám měsíc volno.
Jakože opušťák?
Od zítra.
Promiňte, ale mám na vybranou?
- Mám totiž pocit, že... - Poslyšte.
Musíte dál fungovat.
Potřebujete pravou dovolenou.
Pořádnou rekreaci. Jste pro nás moc důležitý.
Rozumíte?
Ano.
Povíte, kvůli čemu voláte?
Už jsem to vysvětloval třem lidem, na které mě přepojili před vámi.
Jsem její kamarád.
Už se jí snažím dovolat několik dní.
Důstojník Wesgate mi dala tohle číslo.
Kapitán Wesgate není k dispozici.
Kapitán?
Aha. Šla na oběd? Bude pryč dlouho?
- To nemohu říct. - Tak jí vyřiďte, že...
Že jedu domů na dovolenou a že se v Londýně dlouho neukážu.
Vyřídím jí to, pane.
Děkuju.
Dvojitý ostnatý drát, strážní věž každých 50 metrů a všude psi.
- Útěk pro mě nepřipadá v úvahu. - Možná nebude třeba utíkat.
- Já nevím. - Mohlo by to vyjít.
I kdybychom získali to auto, čemuž teda věřím,
a i kdyby ho řídil jeden z bílých...
Dva. Musí být dva.
Skopčáci jezdí ve dvou.
Dobře, měli bychom auto,
dva bělochy a nacistický uniformy.
Ale do Frankfurtu by to pořád trvalo čtyři dny.
A půlka cesty vlakem.
Kde bychom dolili benzín?
Nemůžeme jen tak zastavit v lágru a dotankovat.
Vyjedeme nádrž a pak půjdeme pěšky.
Za tři dny můžeme být na přátelském území.
Alex to rozplánoval.
Co si o nich myslíš?
Vůbec nic.
Něco bychom možná měli.
Holka tvých snů?
Má ne.
Moje holka snů má metr šedesát.
Široký boky.
Kůži jako Lena Horne.
A v tuhle chvíli, přesně v tuhle chvíli, poručíku,
dává pusu na čelo poslednímu odcházejícímu páťákovi
a bez otálení okamžitě nasedne na autobus číslo 54
a pojede přímo na Marion Street 650,
kde bude u okna poctivě vyčkávat
- moji maličkost. - Můžeš doufat.
Jo, doufám.
Tohle...
Tohle je jenom mokrej sen Turnera ze 112.
Nech si to zaplatit v Old Goldech,
protože tyhle žvára stojí za prd.
No...
Budou se hodit, až se budeme domlouvat s tím majorem.
S Buckem.
Když jsi přijel, neřekl ti ani půl slova.
Teď mu patříš.
Létali jste na P-51?
Na P-39, P-40, P-47, P-51, AT-6.
AT-6. Na těch jsem dělal výcvik.
Mají silnej krouťák.
P-51 jsou mnohem vyladěnější.
Přejít na ně je snadný.
Ze začátku jsem chtěl být stíhačem,
ale pak jsem se zamiloval do velkých aeroplánů.
Jo, já jsem si stavěl modely letadel už odmala.
Snad všechny, co existovaly.
Ale moje mistrovské dílo, naprosté mistrovské dílo
byl Supermarine Spitfire
s dvěma 60centimetrovými plováky a rozpětím křídel 90 centimetrů.
Plánek jsem si nakreslil podle fotek z novin.
To je dobrý.
Jo.
Co čteš?
Příběh o jednom umělci.
Své zálibě obětoval vše.
POSLEDNÍ PŮLŠILINK
JEDNOSMĚRNÁ JÍZDENKA DO ŘÍŠE
To jsi kreslil ty?
Ano.
- Má to správné měřítko? - Plus minus.
Kóty ale nemám.
Pane jo.
Možná by se nám hodila tvá pomoc.
Komu?
Jsme skupina lidí, co zjišťuje, co bude dál, a zkouší různé scénáře.
Nemůžeme nečinně přihlížet.
Jo, všiml jsem si tady těch nových, hrůznějších gaunerů.
Jo, už mám plán.
Co mám dělat já?
Tohle.
Pomoz mapovat území, ať můžeme utéct.
Toho prvního dne všichni muži vzhlíželi k tobě.
Máš tu poslední slovo.
Neprotestoval jsi, že jsme v osmičce.
No aspoň jsem věděl, že nejste špiclové.
Paráda.
Gale Cleven, major, 100. bombardovací skupina.
Všichni mi říkají Buck.
Poručík Alexander Jefferson, 332. stíhací skupina.
Můžeš mi říkat Alex.
John vám něco předvede.
Předáte papíry, chytnete ho za zápěstí
a pytlem ho praštíte přes skráň.
Sem nebo sem. Okamžitě omdlí.
To je ono. Nakloňte to. Víc doprostřed.
Tak budete mít lepší páku.
...jestli máte pochyby. Můžou za to ty třísky.
Nikdo nás tím nepořeže.
Přímo do krku, ano?
A pak zatlačíte a probodnete mu hrdlo.
Chápete?
Zpráva od té ženy, že máte přijít do hotelu.
Dobře. Děkuji.
Dobrou noc.
Sandro.
Sandro?
Vylez, nebo tam vejdu.
Sandro?
Promiň, Crozi. Zase mě povolali.
Asi je to tak lepší.
Patříš Jean a pořád musíme vyhrát válku.
Na naše společné chvíle budu ráda vzpomínat.
S láskou Sandra.
Kdy odjíždíš?
Zítra ráno.
Čtyři týdny v New Yorku.
- Jak já ti závidím. - Fakt?
Jeffovi jsem řekl, že opušťák nechci.
Ono ti to prospěje.
Jak to jako myslíš?
Tak, že ti to prospěje.
Těšíš se za Jean?
Třeba to nebude jako dřív.
Nic nebude jako dřív, Crozi.
Nic.
Už nikdy.
Svatá pravda.
Díky.
- ...ruská fronta Rudé armády. - Panebože.
Rusové vkročili do Německa, do Východního Pruska.
Jsou blízko?
Zhasnout.
Jsou blízko.
Fakt, fakt blízko.
PŘÍŠTĚ UVIDÍTE
Marš!
Za půl hodiny nás čeká pochod.
Nenapadlo tě utéct, že ne?
V takové zimě ne.
Netušíte, kde jsme?
NORIMBERK HLAVNÍ NÁDRAŽÍ
Norimberk.
Jsme v srdci té jejich otčiny.
„Ten, kdo bojuje s monstry, se má snažit, aby se sám nestal monstrem.“
Udělali jsme hrozné věci.
Tihle lidi jsou schopní všeho.
Zaslouží si to.
Jsem pro. Utečeme dnes.
Běž. Půjdu hned za tebou.
Nestřílejte. Uteč, Bucku.
Překlad titulků: Karel Himmer