UDKANTEN AF ROM I ITALIEN 1. JUNI 1944
Mens 8. Air Force angreb tyskerne fra baser i England,
slog 15. Air Force til mod dem fra baser i Italien.
Den 99. nærjagereskadrille var en del af den indsats.
De blev kaldt Tuskegee-flyverne.
Blå Boble til Cap 1. På din kommando.
Kurs?
Et minut og seks sekunder fra Point Foxtrot.
Klar til overflyvning af målet. Linjeformation. Radiotavshed.
Vi er over målet. Bomber kastet!
Syv direkte på bygningerne! To træffere på køretøjer!
Det noterer jeg som en fuldtræffer.
BASERET PÅ DONALD L. MILLERS BOG
500!
- Så er det godnat, Hitler. - Tuskegee! 500 missioner!
99. 500 KAMPMISSIONER
Med ti ton godnatkys fra Den Drabelige Duo.
Vi har fuldført 500 Tuskegee-missioner.
- Det skal da fejres, løjtnant. - Hr. kaptajn.
Slap af, Alex. Jeg ville bare sige tillykke.
Som sædvanlig var det godt arbejde.
Tak.
Skal jeg slæbe dig for krigsretten, før du tager en tår øl?
Nej.
Du er en kvik fyr, Alex.
Lad ikke din begavelse stå i vejen for glæden.
Nej. Det er bare...
Hej-ho, folkens
Tuskegee er oppe Tuskegee er oppe igen
Ud i det blå Og hjem igen
Tuskegee er oppe Tuskegee er oppe igen
FLYVEBASEN RAMITELLI I ITALIEN
Du må ikke misforstå mig. Jeg er ekstremt stolt af vores bedrift, men...
...hvornår får vi tungere opgaver?
Det er på tale, at vi og 332. jagergruppe skal flyve missioner dybere inde i Europa.
- Er det rigtigt? - Der er planer i gang.
96. ankommer til Foggia om nogle dage.
Vi skal flyve vores første mission over Tyskland. Eskorte til München.
P-40'erne kan ikke nå så højt op.
Sandsynligvis i nye fly. P-51'ere.
Vær tålmodig. Vi får se.
I mellemtiden må du slappe af.
- Hyg dig. - Jeg ved det godt.
Det er bare svært, når nogle af vores folk allerede er derude.
Du har ikke kvajet dig, Alex. Nu må du ikke brænde ud før tid.
Hver ting til sin tid.
Fyldte baser. Slutningen af niende. To ude, tre bolde, en god.
Newhouser sender en skruebold af sted!
Keller svinger og rammer ikke for anden gang!
Det slag i luften fik ham næsten til at stå på næsen!
Gordon træder et par skridt baglæns mod basen.
Det er noget af en kamp, Buck.
Gutterne og jeg spekulerer på, hvad stillingen er.
Er du okay, major?
Ja. Hvorfor skulle jeg ikke være okay?
Jeg spørger bare.
Spørger du bare? Sandheden er, at jeg har det skønt.
Jeg har været her i otte måneder. Stadig fanget, frysende og udsultet.
Og vi venter på, at der sker noget, selvom det ikke sker.
Det kunne være værre. Vi kunne være døde.
Måske for dig. Det ville jeg da kunne holde ud. I modsætning til det her.
Hvad venter vi på?
Vi tror, at der sker noget. Måske skal vi få det til at ske.
Ligesom briterne gjorde? Skal vi få os selv henrettet?
Vi må være tålmodige.
Kl. 5.56 til 5.57 om morgenen den 3. juni 1944. Tre dage til D-dag.
De sidste minutters søvn, jeg får, i tre døgn.
KOMMANDORUM
Vi skulle bombe de tyske forsvarsværker i Normandiet,
få minutter før landgangsfartøjerne nåede strandene.
Resten af dagen skulle vi bombe tyske broer,
jernbaner og kommunikationslinjer længere inde i landet.
I alt omkring 200 missioner, der skulle planlægges og kortlægges.
Fireogtyve timer.
Den første nat snyder og giver indtryk af, at det er let.
Efter morgenmaden den anden dag begynder kampen for alvor.
Jeg prøvede at kontakte Sandra, når jeg havde pause...
PARIS I FRANKRIG
...men kunne ikke få fat på hende. Hun var som sunket i jorden.
Papirer.
Papirer. Hvor skal De hen?
Bare på arbejde.
Toogtredive timer. Eftermiddagen på den anden dag.
Da er kaffe ikke længere nok.
- Du bliver nødt til at sove, Crosby. - Ja, når missionen er overstået.
- Ikke tage flere piller. - Jeg skal nok.
- Bagefter. - Kun én hver 12. time.
- Hører du efter, Croz? - Ja, Smokey.
Jeg har hørt det.
Tres timer. Hjernen begynder at lave numre med en.
- Du kan også høre det, ikke? - Hvad?
Kom nu. Du kan også høre det. Tik, tik...
Så snart jeg havde kortlagt ruten for én mission, landede der fem til fra kommando.
Lutter profilerede mål.
Søvnmanglen, kaffen, opkvikkerne, stressen, frygten, uvirkelighedsfølelsen.
Det var i sig selv en rus.
Jeg er interesseret i forgyldningen.
Jeg fik hele bygningen med.
Godt klaret.
Vi har modtaget nyt fra en station i Le Bec-Hellouin.
Jean briefer dig. Du tager af sted i morgen.
Fireogtres timer. Nu er det ren overlevelse.
Et åndedrag ad gangen, et skridt ad gangen.
Crosby?
Crosby! Du bliver nødt til at sove.
Nej, jeg har det fint. Jeg skal bare...
- Gå i seng, Croz. Det er en ordre. Nu. - Jeg kan ikke, Jack.
- Crosby! - Jeg klarer mig. Det gør jeg.
Der er bare et par ting til, jeg må...
Harry!
Pas på.
Sid ned.
6. JUNI 1944 D-DAG
Til dem, der ikke har set mit fjæs før, er jeg jeres nye øverstbefalende.
Jeg hedder Jeffrey.
Oberstløjtnant Bennett er tilbage hos 395.,
men de ændringer, han foretog, fortsætter.
- Rosie. - Tak, hr. oberst.
Drenge, hvis ikke aflåsningen af basen
eller lyden af flere tusind skibe allerede har afsløret det...
...er vi få timer fra invasionen af Europa.
Nogen sidste visdomsord?
Nej, jeg har ingen sidste ord, for vi ses igen.
Ikke? Du skal bare lette, klare din opgave, lande igen,
og så kan du stikke mig nogle visdomsord.
Hver enkelt flyvning indeholder sin egen læring.
Sådan, drenge. Nu kommer den.
Godt. Nu skrider det fremad.
Sådan. Fasthold trykket på den. Den kommer.
Sådan, Simmons. Fasthold trykket.
I tumper knokler, så det ligner en arbejdslejr.
Jorden er mere løs nu, så vi kan få fat i træ til brænde.
Hold en pause. Lad os spille bold.
Vil I spille bold, drenge? Nej?
Bold, Murph?
Det ene hold smider trøjen. Hvad siger I?
Dem i bar overkrop er udeholdet. Eller nej.
Nej, vi er alle sammen på udebane. Begge hold er udehold.
Vi kan aftale, at de andre starter med at slå...
Hjælp til, eller hold op.
- Gider du holde kæft? - Hvad fanden har du gang i?
Vil du ikke hjælpe, så smut.
Er du ny konge af lejren, og er jeg bare i vejen?
Kong Cleven siger nej til baseball. Han vil bare have, at der knokles.
Undskyld. Kom nu.
Nej, arbejd bare. I har en træstub at hive op.
- Kong Træstub. Kom i sving. - Rejs dig op.
- Kom nu op. - Tilbage til arbejdet.
- Rejs dig op, tosse. - Slip mig.
- Hvad siger du så?
Kan du ikke klare det? Kan du ikke klare...
Så er det nok, gutter.
Se at komme ind!
Hvad sker der?
Ind i barakken.
Prøjserne har vist fået dårligt nyt.
De er gået i land, ikke?
Tror du det?
Vi er i Vesteuropa. Endelig sker det.
Værsgo, mine herrer.
- Mand. - Tak, mand.
Hold da op. Hun er en skønhed.
- Hun er smuk, Joe. Tillykke. - Tak, Macon. Hendes far sagde ja.
Vi skal giftes i min tantes have, når jeg kommer hjem.
Så bliver du far ni måneder senere.
På dagen. Det håber jeg.
Lad mig se din.
- Vil du se min hjertenskær? - Kom nu.
Okay. Her skal du se.
- Du milde. - Se bare.
Det er små ti hektar fyrretræ.
Det er perfekt skovland. Det er blevet reserveret til mig.
Er det rigtigt?
Godaften, kaptajn.
Oberst Davis.
Skål for München.
Jeg kan ikke skåle for en mission, hvor vi mistede bombefly.
Vi var 12 bombefly for hver jager.
Som eskorte på et togt? De vidste, vi var for få.
Det er en sejr kun at miste nogle få bombefly.
Ledelsen forventede langt større tab.
De ved ikke, hvad de bør forvente. Hvad der er muligt.
Kig dig omkring, Lawrence. Ser du det samme som mig?
Jeg ser stolte piloter, der har fløjet den første mission over Tyskland,
og som glæder sig til at gøre det igen.
En gruppe mænd, der er langt væk hjemmefra og endelig føler sig som amerikanere.
Og jeg ser alt for mange sekondløjtnanter. Premierløjtnanter.
Så man alene på antallet af missioner, burde de være kaptajner og majorer.
Vi ved begge to godt, hvorfor de ikke er det og nok aldrig bliver det.
Vejret kan man ikke lave om på. Vi bliver bare bedre til at udstikke kursen.
For klart vejr.
Perfekt sigtbarhed.
Hej, Daniels.
- Vi har brug for en fjerdemand. - Partner eller pirat?
Hvad tror du selv?
Jeg spekulerede på, om du nogensinde vågnede.
Pis.
Hvad er klokken?
7.30.
7.30?
Pis. Der er stadig tid.
Der er stadig tid! Hvor fanden er mine bukser? Bukser.
Hvor fanden er mine bukser!
Kom nu, for helvede!
7.30 lørdag morgen, Croz.
Du har været væk i tre dage.
Fuck.
Hvad er jeg gået glip af?
Croz, du er gået glip af så meget.
Jeg var på tre togter, men på de første to kunne jeg ikke se noget.
Så skiltes skyerne.
Og... du har aldrig set noget lignende.
Hundredvis af skibe. Tusindvis af soldater.
For tredje gang den dag bombede vi broer, jernbaner og kommunikationscentre,
så tyskerne ikke kunne sende forstærkninger.
Og det bedste ved det hele? Der var ikke en eneste Luftwaffe-jager i luften.
Himlen var vores.
Alt sammen ud fra dine ruter, Harry.
Er mine historier om vovet heltemod ikke vovede nok for dig, Captain Marvel?
Det er bare...
Jeg fatter ikke, at jeg gik glip af det.
AUGUST 1944 TO MÅNEDER EFTER D-DAG
...Den Røde Hær har krydset Wisla.
- Hvor ligger floden Wisla? - Wisla?
Wisla...
Den er her.
- Hvor meget er det? 725 km? - Nej, mindre.
Det virker stadig som langt.
Ja, men vores folk er næsten ved Paris.
Hitlers værste mareridt. En krig på to fronter.
Med os lige i midten.
Prøjserne vil hellere slagte os end at lade os gå.
Vi giver ikke op uden kamp. Vi må skaffe os de våben, vi kan.
Der er et alternativ.
De sender os ud på en dødsmarch, før de røde kan befri os.
Længere ind i landet. Det kunne være Bayern.
Alle krigsfangerne kan bruges i forhandlinger.
- Men hvordan skulle de gøre det? - Sådan her.
Vi må gå i gang med at forberede os. Vi skal rationere maden og få folk i form.
Fra nu af skal alt handle om forberedelse på alle tre scenarier.
Massehenrettelser, dødsmarch eller åben kamp.
Kors.
Hvis vi kan generobre kysten...
I skal til Frankrig.
Giv agt!
Sid ned.
Operation Dragoon finder sted om tre dage.
Jeres mission gør den mulig.
MÅL FOR D-DAG
Marseille.
Saint-Tropez.
Toulon.
Alle tre er vigtige landgangssteder for vores tropper.
Vi har en tilstrækkelig stor styrke til at klare den, men kun hvis vi blinder dem.
Der er opstillet tyske radarsystemer hele vejen langs her.
Dem sætter vi ud af spillet ved aggressiv beskydning i faser.
- Ja? - Hr. oberst.
Der er 762 km til Toulon.
Tur-retur er det 1524 km.
Den maksimale rækkevidde for vores P-51'ere er kun 1609 km.
Det er uden at tage højde for
luftmodstandskoefficient og den øgede vægt af ammunitionen.
Begge dele er variable og øger brændstofforbruget.
Med droptanke giver det os vel en rækkevidde på omkring 2200 km,
men det øger også vægten betragteligt.
Hvis vi smider tankene efter angrebet, mindsker vi vægten med et ton,
men vi mangler stadig mange hundrede kilometer.
Du har ret, løjtnant Macon.
Det bliver snert. Men det er ikke umuligt.
I bruger brændstoffet i vingetankene til sidste dråbe.
Nå tilbage til et venligsindet territorium.
Vi giver jer ID, så hvis tyskerne ikke straks fanger jer ved landingen,
kan I være nogle andre.
Måske kan I skjule jer blandt lokalbefolkningen.
Held og lykke med det.
Er vi Tuskegee-mænd eller ej?
Javel!
- Klarer vi opgaven? - Javel!
Så lad os få det gjort.
- Værsgo. - Tak, sergent.
- Navn? - Burrel. Lige her.
Fronten rykker sig ret hurtigt hen over bjergkæden.
Det handler om timing. Vi klarer det.
Det er ren matematik.
Godt, folkens. Smid tankene!
Modtaget, løjtnant Macon.
Pokkers.
Fører til eskadrille. Hold kursen.
Hvad sker der med dine tanke, Westbrook? Smid dem, sagde jeg.
Tankene slipper ikke.
Jeg hjælper dig, Westbrook. Vi løser det.
Vi lader dig ikke i stikken.
Westbrook, du skal vippe voldsomt nu.
Vip. Se her. Kom så. Vip!
Du presser det ikke nok, knægt.
Jeg presser!
Ligesom mig, ikke?
Jeg fik den!
Sådan.
Godt klaret. Lad os så få det ordnet.
Godt, drenge. Vi går i formation igen.
Modtaget, Macon.
TOULON I FRANKRIG
- Kraftig antiluftskyts. De venter os. - Det ville aldrig blive nemt.
Jeg er ikke kommet så langt for at trække mig nu.
Det håbede jeg, du ville sige.
Gordon, du fører an.
Westbrook i midten. Jeg følger efter. Fald ind her.
Giv dem høvl, drenge.
Jeg er ramt!
Se at komme ud, knægt. Westbrook, du må springe ud! Nu!
Nej!
Nej, Gordon, spring! Ud!
Det skal I få betalt.
Send de sorte ind til de andre.
Det er godt her.
Jeg sagde jo, jeg så en anden faldskærm.
Så de fik også jer?
Hvem er det?
Sekondløjtnant Alexander Jefferson. Jeg styrtede ned 50 km herfra.
Du er vist ilde tilredt.
Nej.
Hver gang jeg bevæger mig... besvimer jeg.
Du må have slået nakken.
Lad os se, hvad vi kan gøre.
Hvem er det?
- Er det mon den nye kommandant? - En vagt fortalte mig, at der kom en.
Da vores drenge gik i land i Frankrig, kom ordren.
Alle krigsfangelejre skal styres af SS.
- Det lyder krævende. - Prøver de bare at skræmme os?
Det må vi håbe. SS-regler kan give os store problemer.
Ja.
Vi skal have folkene i form.
Det vil vores tyske værter ikke bryde sig om, vel?
Vi skal gøre dem klar til kamp.
Vi aner ikke, hvad prøjserne finder på.
Hvis vi træner sammen og opbygger muskler,
lægger de nok mærke til det.
Men stubfjerneren kan være en løsning.
Vi har alle brugt den.
Det er hårdt arbejde. Med den kan vi opbygge vores styrke.
Øg rotationerne.
Hvis vi er ihærdige i et par måneder, bliver vi klar til kamp.
Uden at tyskerne aner uråd.
Vi siger til dem, at vi samler brænde til vinteren.
Mere træ giver flere våben.
Sid ned, løjtnant.
Nydeligt ur.
DULAG LUFT - TRANSITLEJR FOR KRIGSFANGER FRANKFURT I TYSKLAND
Jeg må sige tak.
Det er mit yndlingsmærke.
Men jeg beholder pennen.
Hvordan står det til i Staterne?
Alexander Jefferson, sekondløjtnant, 0819461.
Lad os nu ikke være så formelle, Jeff.
Jeg har det, som om jeg allerede forstår dig.
Din far arbejdede i over ti år hos Elijah McCoy Manufacturing Company
med at samle smøreapparater til bremseklapper. Han tjente $17 om måneden.
Det er ikke så underligt, at du læste kemi.
Vi tyskere sætter stor pris på forskere.
Men der er helt sikkert mange laboratorier i USA, der ville ansætte dig.
Til at rense toiletter.
Hvad var jeres mål den dag?
Richard D. Macon, sekondløjtnant, 0821916.
Hvordan slog du nakken?
Har du ondt?
Sekondløjtnant, 0821916.
Jeg elsker jazz.
Jeg kan stadig huske mit besøg i Paradise Valley i Detroit.
Det må du kende.
Alexander Jefferson, sekondløjtnant, 0819461.
Hvad hedder det sted i Los Angeles, hvor alle I sorte tvinges til at bo?
Ja. Det er Watts. Jeg kender godt de steder.
Hvorfor kæmper I for et land, der behandler jer sådan?
Kender du et bedre land?
Jeg ved...
...hvor mit land er ufuldkomment.
Og jeg ved, at det virkelig forsøger at blive til det, det skulle være.
Når jeg kommer tilbage...
...vil jeg fremskynde den proces.
Laver I sjov?
- Jeg håber, I smadrede dem. - Kender I dem?
Fortæl os nyt!
- Se. Det er Red Tails. - Hvilket regiment er I fra?
Jeg siger jer, at det er Red Tails.
Er der noget nyt?
De hører til et andet sted!
- Hvor er I fra? - Hvor kommer I fra?
Vi styrtede ned over Berlin.
Jeg ligner sgu en krøbling.
Du ligner sgu en soldat.
Hvad laver vi her?
Hvor mange har de fanget?
Hej, Red Tails.
I reddede os flere gange, end jeg kan tælle.
- Hvilken enhed er I fra? - 332.
Lad mig hjælpe jer. Jeg er i nordafdelingen.
- Tak. - Ja, kom med os.
Vi hjælper jer.
Hvad har vi?
- Kom nu. - Hvad er det?
For helvede, Murph.
Sekondløjtnant Alexander Jefferson, 332. jagergruppe.
Sekondløjtnant Richard D. Macon, 332.
Mine herrer, velkommen til paradis.
Bekend kulør, løjtnant.
Godt. Hvor var vi?
Nej, du giver kort.
- Jeg gav lige kort og vandt. - Ja, ja.
Godt. Lad os se, hvor mange flere smøger jeg kan vinde.
I guder. Kom så.
- Spiller du, Murph? - Nej.
Giv kort uden om ham.
Vi har bebyrdet dig med meget på det seneste. Det har du klaret.
- Du har overgået forventningerne, Croz. - Tak.
OBERST T.S. JEFFREY JR
Derfor får du fri i en måned.
De mener orlov?
Fra i morgen.
Undskyld, men er det op til mig selv?
- Det føles, som om jeg... - Crosby, du skal være arbejdsduelig.
Du må holde ferie. Reel restitution. Du er alt for vigtig for os.
- Er det forstået? - Javel.
Vil De forklare, hvad det drejer sig om?
Som jeg har forklaret tre gange til de tre andre, jeg har fået i røret,
er jeg hendes ven. Jeg har ringet i et par dage nu.
Subaltern Wesgate gav mig det her nummer at ringe til.
Kaptajn Wesgate kan ikke træffes.
Kaptajn?
Okay. Jamen er hun gået til frokost? Er hun væk længe?
- Det må jeg ikke oplyse. - Vil De bare sige til hende, at...
Vil De sige, at jeg tager hjem på orlov og er væk fra London i et stykke tid?
- Jeg giver beskeden videre. - Tak.
Der er dobbelt pigtråd og et vagttårn for hver 50 meter og hunde overalt.
- For mig er det udelukket at løbe væk. - Med en god plan skal der ikke løbes.
- Jeg ved ikke helt, Bob. - Det kan godt lykkes.
Selv hvis vi får fat i lastbilen, hvilket godt kunne ske,
og selv hvis vi får en af de hvide til at køre...
To. Det skal være to. Prøjserne kører parvis.
Okay. Vi får fat i lastbilen og har to hvide fyre i naziuniformer.
Det tog os stadig fire dage at nå hertil fra Frankfurt.
Ja, og halvdelen var med tog.
Hvor skulle vi tanke op?
Vi kan ikke bare stoppe ved en krigsfangelejr.
Vi kører, til tanken er tom, og vandrer derfra.
På tre dage kan vi nå til allierede områder.
Alex har lavet et kort.
Hvad synes du om dem?
Jeg synes ikke noget.
Det burde vi måske.
Er det din drømmepige?
Nej, ikke min.
Nej, min drømmepige er 1,57.
Kurvede hofter.
Hud som Lena Horne.
Og netop i dette øjeblik, løjtnant,
giver hun den sidste af sine elever i 5. klasse et kys på panden,
hvorefter hun uden tøven straks tager bus nummer 54
direkte til Marion Street 650,
hvor hun pligtopfyldende sidder og holder øje og venter ved vinduet
- på undertegnede. - Det håber du.
Ja, det håber jeg.
Det her...
Det er bare endnu en våd drøm for en krigsfange til Turner i 112.
Bare sørg for, at de betaler med Old Golds,
for de her smøger er ikke en skid værd.
I hvert fald...
Det kan blive nyttigt at tale om en strategi med ham majoren, Buck.
Han havde ikke noget at sige til dig, da du kom.
Nu er du hans.
Har du fløjet P-51?
P-39, P-40, P-47, P-51, AT-6.
AT-6. Jeg blev uddannet i et AT-6. Det har et stærkt drejningsmoment.
P-51 flyver meget mere jævnt. Det er en let overgang.
Oprindelig ville jeg gerne være jagerpilot.
Jeg endte dog med at forelske mig i de store fly.
Ja, jeg har bygget modelfly, siden jeg var barn.
Jeg byggede alle tænkelige modeller.
Men mit mesterværk... Mit absolutte mesterværk
var en Supermarine Spitfire
med pontoner og et vingefang på en meter.
Jeg tegnede det selv ud fra billeder i avisen.
Det må jeg nok sige.
Ja.
Hvad læser du?
En historie om en kunstner.
Han ofrer alt for at dyrke sin lidenskab.
ENKELTBILLET TIL DER REICH
Har du tegnet det?
Javel.
Passer målestokken?
Mere eller mindre. Der er ikke højdeforskelle med.
Wow.
Vi kunne godt bruge din hjælp.
Vi?
Vi er en gruppe, der overvejer vores næste træk ud fra forskellige scenarier.
Vi vil ikke bare være lette mål.
Ja, jeg har bemærket de nye, forbedrede superslyngler her.
Det har jeg en plan for.
Hvad skal jeg gøre?
Det her.
Vi skal have kortlagt området for at komme ud.
Den første dag kiggede alle mændene efter dig. Du er leder.
Hvorfor brokkede du dig ikke over, at vi endte i otteren?
Lad os bare sige, at jeg så vidste, I ikke var spioner.
Det er sgu grove løjer.
Gale Cleven, major, 100. bombergruppe.
Alle kalder mig Buck.
Sekondløjtnant Alexander Jefferson, 332. jagergruppe. Du kan kalde mig Alex.
Nu viser John jer det.
Aflever papirerne og tag fat om håndleddet.
Slå direkte mod tindingen.
Her eller her. Så går han ud som et lys.
Sådan, gutter. Ret den op. Centrer jer.
På den måde bruger I tyngdekraften bedre.
Splinterne river det hele op.
- Den kan ikke skære noget. - Den skal direkte ind i halsen.
Pres til og skær halsen over på ham. Er du med?
En besked fra damen om at mødes på hotellet.
Okay. Tak.
Godnat.
Sandra.
Sandra?
Kom ud, for ellers kommer jeg ind.
Sandra.
SØN AF DE SORTE AF RICHARD WRIGHT
Beklager, Croz. Jeg er blevet kaldt i tjeneste igen.
Det er nok bedst sådan.
Du hører sammen med Jean, og vi har stadig en krig, der skal vindes.
Jeg vil altid huske vores tid med glæde. Kærlig hilsen Sandra.
Hvornår skal du af sted?
I morgen tidlig.
Fire uger i New York.
- Jeg er grøn af misundelse. - Er du?
Jeg sagde til oberst Jeff, jeg ikke ville have orlov.
Du har godt af det.
Hvad skal det betyde?
At du vil have godt af det.
Glæder du dig til at se Jean?
Hvad, hvis det ikke er det samme?
Intet er det samme, Croz.
Intet.
- Det vil det aldrig være. - Det er i hvert fald rigtigt.
Tak.
...anført af Den Røde Hærs fortrop.
Milde skaber.
Russerne er gået ind i Tyskland. Østpreussen.
Hvor tæt på, Buck?
Sluk lyset.
De er tæt på.
Meget, meget tæt på.
I NÆSTE AFSNIT
March!
De har givet os en halv time til afmarch.
Du vil vel ikke stikke af?
Ikke i den kulde.
Ved I, hvor vi er?
Nürnberg.
Nu er vi i hjertet af deres fædreland.
"Den, der kæmper mod uhyrer, må se til, at han ikke selv bliver et uhyre."
Det har drevet os til at gøre barske ting.
Det, de mennesker er i stand til...
De fortjener det.
Jeg er med. Vi flygter i nat.
Af sted. Jeg er lige bag dig.
Skyd ikke. Løb, Buck. Kom væk.
Tekster af: Eskil Hein